1887.] SÆDLEGEMERNE HOS PATTEDYR, F UGLE OG AMPHIBIER. 1 1 



Pattedyrs Vedkommende kan det være heldigt. Hvad Rottens 

 Sædlegemer angaar, som jeg især bar gjort til Gjenstand for 

 Uudersøgelser, byder det kun en ringe Fordel. Til Undersegelse 

 af Forbindelsesstykkets tværstribede Udseende viste det sig 

 endog meget uhensigtsmæssigt, saavel i svagere som stærkere 

 Oplosninger (0.1% — Farvemidler (deriblandt ogsaa van- 

 dig Syrefuchsin 1 ) gjorde ikke Sagen bedre. I Virkeligheden 

 sees denne meget vigtige „Tværstribning" langt tydeligere paa 

 ganske friske Præparater. Osmiumsyre kan jeg saaledes ikke 

 ubetinget anbefale. 

 - Med Abbé's Belysniugsapparat og stærke Olieimmersioner — 

 jeg har benyttet hom.Imm. Yi 8 , Zeiss — ser man de af mig be- 

 skrevne Strnkturforhold ved godt Dagslys. Jeg kan dog heller 

 ikke nndlade at anbefale Anvendelsen af kunstigt Lys, selv- 

 følgelig med en vis Forsigtighed og under fornøden Kontrol. 

 Halens overmaade fine traadformige Dannelser træde ved kun- 

 stigt Lys skarpere frem; hvad Sædlegemernes Bevægelse an- 

 gaar, lade da ogsaa Slagene af den tynde bagre Del af Halen 

 sig langt tydeligere iagttage ved kunstigt end ved naturligt Lys. 



Som mig synes, har man uden tvingende Grunde forladt 

 Schweigge r -Seidels almindelig adopterede Terminologi (5) og 

 antaget den af Ozermak (2) og Retzius (17) opstillede. Da 

 dog denne sidste uimodsigelig frembyder en Fordel forsaavidt som 

 Schweigger-Seidels „Midtstykke" og de følgende Dele af Sæd- 

 legemets Traad betegnes som nærmere sammenhørende i Modsæt- 

 ning til Hovedet, vil jeg for Pattedyrenes og ligeledes for Fuglenes 

 Vedkommende benytte den, kun med den Forandring, at jeg med 

 Fiirst istedetfor „ Halens Ho vedstykke" (Hauptstuck des Schwan- 

 zes) bruger Udtrykket „den egentlige Hale". Udtrykket „Hoved- 

 stykke" — der forøvrigt maaske ikke i alle Tilfælde er ganske 

 adækvat 2 — frembyder jo i vort Sprog en Navnelighed med 



Se Krause (22, pag. 170. 



Cfr. f. Ex. Eimer's Maalinger af Sædlegemerne hos Vesperugo Pipistrellus ('8, 

 pag. 108). Ere disse Maalinger og Eimer's Figurer korrekte, maa Hoved- 

 stykket være mindre end Forbindelsesstykket ; thi det er meget smalere og 

 kun ubetydelig længere. 



