6 



OLAV JOHAN- OLSEN. 



[No. 12. 



hos den bekjendte mykolog, professor Brefeld, gjenoptog jeg under- 

 segelserne. 



Både hr. W al lem og „Selskabet for de norske fiskeriers 

 fremme" i Bergen var så forekommende at stille en mængde 

 materiale til min rådighed både af frisk, ren, sopfri fisk og af 

 ,.middet u , befængt både med ægte, rød og brun „mid". 



Da jeg her havde end mere literatur at forføie over, kunde 

 jeg forvisse mig om. at den sop, der — efter mine senere under- 

 søgelser — var årsagen til klipfiskens brune mid, endnu ikke 

 var beskreven. Jeg tillod mig at opkalde den nye slægt efter 

 den mand, der først havde påvist soppens plantenatur, hr. fiskeri- 

 konsulent Wallem, idet jeg gav den slægtsnavnet Wallemia n. g. 



Wallemia n. g. 



Sporerne svulme ved spiringen op til den mangedobbelte 

 størrelse, der spirer ingen hyfe ud, derimod deler den sig som 

 en sarcina over kors. Delingen fortsættes om end uregelmæssig, 

 indtil større eller mindre celleklumper, zooglealignende, er dannet. 

 Fra disse voxer ved fortsat deling og væxt i en retning hyfe- 

 lignende udløbere med tyndere membraner, delende sig i luften 

 oidiumagtig. i stadig mindre led, centripetalt. Cellerne runder 

 sig som hos fumago af mod hinanden. Membranen skrumper ind, 

 sporekjeder opstaar. 



Færdig består den af en indre, halvkugleformet celleklump, 

 bestående af sarcine celler. Ud fra denne celleklump går der 

 nedad i substratet forgrenede hyfelignende udløbere, opad i luf- 

 ten lange perlebåndformede sporekjeder, der fuldstændig bedæk- 

 ker det indre frugtlegeme. 



Wallemia ichtyophaga n. sp. 



Sporerne brune, m. 3—4 u.. Sarcinacellerne 10—12 (j.. 

 Frugtlegemet ofte 3 — 5 mm. i diameter, voxer på tørret klipfisk, 

 sammenflydende, chocoladebrun (subfuscus) af farve. 



