8 



OLAV JOHAN- OLSEN. 



[No. 12. 



hede, som herskede i Minister hesten 1886. ' I juni fremtraadte 

 den på langt nær så tydelig. I Norge har jeg ikke iagttaget 

 denne rene, gelatinose form. 



Henlægger man nu disse fiske med gulagtig form, eller læg- 

 ger man en inficeret fisk i vanlig temperatur og passelig fugtig- 

 hed, blir fisken overtrukket med et graabrunlig pulver, som først 

 optræder i små ophøiede halvkugleformige punkter og flækker 

 især på de tyndere partier og på kjødsiden, disse voxer og fry- 

 der sammen og bedækker tilslut hele fiskens kjødside og tildels 

 skindsiden. 



Dette er den rene brune form, som tillige er den, der 

 lettest iagttages, den, der altså gjør den største skade. 



Ingen at" de tre former forandrer synderlig fiskens lugt og smag. Henlig- 

 ger imidlertid disse sopsmittede „middede" fiske længe i fugtig varme, optræder 

 der paa klipfisksoppen flere eiendommelige snyltere, dels mugsoppe og bakterier, 

 dels små orme, fluelarver o. s. v. Disse soppe ødelægger først Wallemia- 

 frugtlegemerne, senere trænger de ind i fisken selv. Denne rådner da. 



Som før nævnt såvel mikroskopisk undersøgt som i kulturen 

 viste alle tre former sig at være en og samme sop. Ingen af de 

 tre former trænger synderlig dybt ned i fiskens kjød. Som før 

 omtalt kan de delvis af børs tes. Værst er den gelatinøse form i 

 den henseende. 



Inderst inde i de somoftest halvkugleformige sophobe findes 

 en celleklump (frugtlegeme) af store rundagtige eller kantede celler 

 med tyk glas- eller geleagtig membran, som let tørrer ind, men igjen 

 svulmer let op, fyldte med et gulagtigt, næsten brunligt, grovkornet 

 protoplasma, hvori de små cellekjerner er meget vanskelig atopdage. 

 Som oftest ser man celleindholdet ifærd med at tværdeles, ofte 

 overkors. Friske vegetative individer af slige celler har stor 

 lighed med visse algeslægter, især gongrosira og chroolepns. Celler- 

 nes størrelse vexler fra 10 (x lige til 20 \x i diameter. Disse 

 cellers indhold optager med usædvanlig lethed methylfarver og 

 farves ved osmiumsyre grønne. Membranerne farves ikke syn- 

 derlig. Udad mod periferien finder man sædvanlig mindre cel- 

 ler med tyndere membran, mere langstrakte ogaf udseende som 

 de leddede fumagohyfer ; cellerne ordnede i hyfeformige kjeder. 

 Disse hyfer er tildels stærkt og uregelmæssig grenede, går dels 



