1887]. 



OM SOP PÅ KLIPFISK. 



11 



celle voxer og deler sig langt hurtigere end andre, enkelte op- 

 horer med at formere sig o. s. v. 



I fugtig varme kan man få temmelig store zooglea- eller 

 sclerotielignende celleklumper af en eneste spore på objektglas. 

 Dog må da kulturerne passes overordentlig nøiagtig. 5 mm. i 

 diameter store klumper er ikke sjeldne. 



Disse klumper med den bløde, tykke glas- eller gelatine- 

 agtige membran har som før nævnt en overmåde stor lighed 

 med en zoogleamasse af en schizophyt, med spaltalger (især 

 gongrosira, ja ofte endog med gleocapsa) eller med spaltsop. 



Undertiden deler sporerne sig på en lidt anden måde, især 

 når næringen blev knap, for tynd \ Istedetfor at dele sig paket- 

 formig, delte de sig væsentlig i én retning, hvorved lange sam- 

 menhængende kjeder af store protoplasmarige celler omgivne af 

 glasagtig eller gelelignende membran opstod, fuldstændig lig en 

 nostockjede eller en chroolepus (cfr. fig. 16—19). Membranen blir 

 hos disse endnu mere geleagtig end hos de sarcinalignende. 



Mellemformer mellem begge stadier findes hyppig (fig. 19). 



Som før nævnt blir ligheden med visse spaltalger endnu 

 større, når disse stadier fixeres med stærk osmiumsyre, hvorved 

 de f ar ves grønne. Ligheden er da skuffende. 



Når disse celleklumper har naaeten vis størrelse på objekt- 

 glasset, indtræder en standsning i væxten. 



Der kan nu indtræde et hvilestadium. 



Lader man imidlertid fugtigheden aftage, vil man efter et 

 par ugers forløb (efter at kulturen er ansat) iagttage, at der 

 begynder en fornyet væxt ud fra disse celleklumper. Både fra 

 de gongrosira- og chroolepuslignende stadier begynder der at 

 voxe pseudohyfer ud. De ligner fuldstændig hyfer, er grenede 

 og meget stærkt leddede, går dels nede i substratet, dels op i 

 luften. 



Undersøger man disse hyfer lidt nærmere, finder man, at 

 de består af langstrakte, tyndere, men dog ligeartede celler, som 

 de i celleklumpen, hvorfra de voxer ud. Kun voxer og deler 



1 Mangen gang er soppen så lunefuld i sinvoxemå de, at det er urauligt at få 

 de forønskede former frem ved at variere næringen. 



