16 



OLAV JOHAN-OLSEN. 



[No. 12. 



chlorophyllet adskilles altså disse stadier fra tilsvarende former 

 hos spaltalgerne. 



Ligheden af disse stadier af Wallemia med spaltsoppene 

 blir særdeles stor, når man behandler de fixerte exemplarer med 

 methylfarver. Især må man hertil tage særdeles livskraftige 

 unge individer, f. ex. velgjødede stoffe fra objektglaskulturer med 

 tyk membran. De forkroblede individer fra klipfisk reagerer 

 ikke så godt. 



Farves disse enten med hæmatoxylin, safranin eller f.ex. methyl- 

 violet eller andre bakteriefarver, optager membranen kun lidet 

 farvestof, protoplasmaet derimod med begjærlighed, fuldstændig 

 som når en zoogleamasse tilsættes farvestof, eller man farver ind- 

 kapslede bakterier, f. ex. Friedlånders pneumococ, hvor mem- 

 branen optager lidet farve, den indre celle alt. Så også hos 

 Wallemia. Og da ser man (cfr. fig. 20 til fig. 27), at i frugt- 

 legemerne celleindholdet er heist eiendommelig fordelt : i 

 cellemassen ligger det fuldstændig som cellerne i gongrosira inde 

 i geléen, som bakterierne i zooglea selv i hyferne er de regel- 

 mæssig fordelt, som figurerne udviser (fig. 25 — 27). I de tykke hyfer 

 ligger rækker af protoplasmaklumper 2—4 ved siden af hinan- 

 den, i de tynde blot enkelte efter hinanden på rad. Forgrenin- 

 gerne fremtræder da som pseudoforgreninger af indholdet, idet 

 en celle er skudt tilside og har fortsat at dele sig, o : som hos 

 crenotrix og som hos flere andre bakterier. 



Kortsagt, ved denne behandling giver Wallemia udse- 

 endet af at være en schizophyt, der dels voxer som en sar- 

 cine, dels som en streptokok i kjeder — eller som gongrosira og 

 chroolepus — og er omgi vet af en fast gelemasse, der her op- 

 træder som fast membram. 



Sporerne er under dette synspunkt at opfatte som hvile- 

 sporer, der har fastere membran end de øvrige. 



Overensstemmelsen i sporeafsnøring med fumago, cladosporium 

 o. L er dog så stor, at det er rimeligst at henføre Wallemia 

 til denne gruppe. Muligens vil man også kunne finde ved fort- 

 sat kultur efter andre methoder et andet stadium, hvorefter 

 soppen kan systematiseres. 



