1894 ] OM DANNELSEN ÅF STRANDLINIER I FAST FJELD. 



7 



førende Kræfter der virker mest kraftig til at holde Fjeldets 

 Overflade blottet. Disse Skrænter vil tiltage i Heide, eftersom 

 Denudationeu skrider frem og æder sig indover i Fjeldet, idet 

 Disintegrationen under forresten lige Forhold foregaar lettere i 

 bratte Styrtninger end paa andre Steder. Dette vil fortsætte 

 sig, saalænge de bortførende Kræfter holder sig sterkere end de 

 denuderende. 1 



De bratte Vægge i Strandliniernes Ryg tænker jeg mig 

 paa lignende Maade betinget af Forholdet mellem de denu- 

 derende og de bortførende Kræfter i Havets Niveau, da dette 

 laa, hvor Strandlinierne beflnder sig. Da Strandlinierne i fast 

 Fjeld fornemmelig optræder langs trange Sundløb og i det indre 

 af Fjordene, men ikke ud mod det aabne Hav, kan Havet væ- 

 sentlig alene have spillet de bortførende Kræfters Rolle, medens 

 Disintegrationen af Fjeldet maa skyldes Atmosfæriliernes Ind- 

 flydelse. Paa de Steder, Strandlinierne findes, har der ogsaa 

 efter al Sandsynlighed hersket sterk Strømsætning. 2 Imidlertid 

 Til Strømningerne alene ikke være tilstrækkelige til at forklare 

 Havets bortførende Evne, naar man tager Hensyn til, at der er 

 bleven dannet Veibaner paa over 60 m/s Bredde. Da Denu- 

 dationeu i de her nævnte Trakter, hvor der almindelig ikke vil 

 indtræde nogen voldsom Bølgegang, kun kan gaa ned til Havets 



1 Saaledes tænker jeg mig f. Eks. de bratte Fjeldstyrtniager dannede 

 .som begrænser Botnerne. I det raa kolde Klima, der hersker om- 

 kring de Fjeldtoppe, som rager op mellem Bræmasser. er Disinte- 

 grationen, væsentlig betinget af Frostsprængning, særdeles betydelig. 

 Saalænge Bræen ligger i Bunden af Botnen, vil [imidlertid det løs- 

 revne og nedstyrtede Materiale straks føres væk, saa at Fjeldsiderne 

 stadig bliver holdt blottede. Botnernes Sidevægge vil derfor skride 

 bagover, hvorved de bliver vildere og høiere. Bottenbræerne æder 

 sig altsaa ikke nedover i Fjeldmassen, men bagover; derfor vil de 

 høie Rygge, [som adskiller en Fjeldtops Botner, lidt efter lidt blive 

 smalere og skarpere og tilsidst styrte sammen, om Bræerne bliver 

 liggende tilstrækkelig længe. Bottendannelsen i et engang isklædt 

 Land antager jeg altsaa kan ikke begynde, førend Afsmeltningen er 

 skredet saa langt frem, at Fjeldtoppene rager op af Snehavet ; Bot- 

 nerne hører derfor til de afsluttende Fænomener for Istidens Virk- 

 ninger paa et Land. 



2 K. Pettersen 1. c. pag. 222. 



