6 



BERNHARD LUNDGREN. 



[No. 5. 



såsom tilhorande Oxford. Mayer åndrade Kjerulfs beståmning 

 till Gr. sublobata Desh., som anfores från Murchisonae zonen. 

 Denna art synes stå Gr. dilatata mycket nåra, och några 

 beståmda karakterer, hvarigenom den skulle med beståmdhet 

 dårifrån skiljas, har jag i den mig tillgångliga literaturen ej 

 kunnat finna. Den fores af Oppet (Juraformation s. 421) till 

 Gr. cymbium Buckman non Lamarck (Murchison: Geology of 

 Cheltenham. t. 7, fig. 3, 1845), men till denna form kunna 

 Audoexemplaren såkerligen ej råknas, ty de åro ej forsedda 

 med lob, men vål med vinge. De basta exemplaren från Ando, 

 af ung. 70 mm. storlek, ståmma så vål med exemplar af 

 Gr. dilatata från Weymouth och afbildningar af denna art hos 

 Trautscliold (Bull. Moscou, 1863, t. 6, fig. 3—7, sid. 7) och 

 JDamon (Geology of Weymouth, t. 3, fig. 7) att det ej synes 

 forefinnas minsta skål att hånfora dem till en annan, och dårtill 

 mindre noggrant kånd art. Jåmte dessa stora typiska exemplar 

 finnas dock åfven några smalare exemplar af en Gryphaea, som 

 mojligen kunna anses tillhora en annan form, såkerligen dock 

 ej Gr. sublobata. Gryphaea dilatata Lam. år funnen i Andons 

 glimmerrika sandsten och dessutom vid Moskwa samt i mellersta 

 Europas Kelloway och Oxford. 



2. Limaea duplicata Sow. 



En stenkårna af omkr. 25 mm. af denna vidt spridda form, 

 forst af Mayer anford från Andon. I den glimmerrika sand- 

 stenen, annars allmån i Bath, Kelloway och Oxford. 



3. JPecten validus Lindstrom. 



Ett intryck af skalets yttersida, af bildadt af Kjerulf anf. st. 

 s. 274, fig. 333, med vål bibehållna oron stammer vål med 

 exemplar af denna art från Spetsbergen, till hvilken ock den 

 forts af Kjerulf. Långd omkr. 110 mm. De koncentriska 

 strimmorna framtråda dock något for starkt på Kjerulfs figur. 

 Utom från Andons glimmerrika sandsten år denna art ock 



