4 



PROF. DR. G. GULDBERGr. 



[No. 6. 



og maaske bedre — tydes som anlæg til mammæ, hvilket baade 

 af mig og af prof. KuJcenthal i hans nylig udkomne arbeide er 

 bleven gjort. Kukenthal mener vistnok, at have fundet anlæg 

 til ydre baglemmer hos et 26 mm. Phocænaf oster, hvorom jeg 

 senere skal udtale mig. Det lille 8 mm. lange embryo af 

 Lagenorhynchns acutus, Gray, som dr. F. Nansen og jeg under- 

 søgte, viste sig saa deformeret, at hverken ved den udvendige 

 nndersøgelse, eller ved snitserier kunde baglemmer paavises. 

 Jeg var derfor tilbøilig til at antage, hvilket jeg ogsaa ved den 

 leilighed udtalte, at rudimentære baglemmer vilde man sandsyn- 

 ligvis ikke finde hos delfinerne, ja maaske ikke hos nogen tand- 

 hval, men at man derimod kunde vente at finde saadanne tempo- 

 rært forbigaaende dannelser i form af ydre vedhæng hos f am. 

 Balænidæ, eller glathvalerne, f. ex. hos ganske smaa fostere af 

 grønlandshvalen, hvor der hos det voxne individ er beskrevet 

 bækkenben med rudimentært femur og tibia af Escliricht og 

 senere af Struthers, og hos nordkaperhvalen (Balæna Mscayensis), 

 hvor jeg nylig har beskrevet lignende dannelser. 



Endskjønt man fra et almindeligt biogenetisk synspunkt 

 skulde kunne vente paa et vist udviklingstrin at finde rudimen- 

 tære baglemmer hos tandhvalerne, kan man jo ogsaa tænke sig, 

 at denne arv fra en fortids tilstand under Cetacétypens udvikling 

 og tilpasning for det aqvatiske element ned igjennem de for- 

 skjellige perioder, ikke længere skulde kunne finde noget udtryk 

 i artens nutidige ontogeni. De palæontologiske fund af cetacea 

 er sparsomme. Zevglodon, opdaget af Harlan 1832 i den ameri- 

 kanske eocån, har mange vistnok med urette villet gjøre til en 

 form, der forbandt hvalerne med sælerne, medens i den senere 

 tid den anskuelse meget mere har trængt igjennem, at Zevglodon 

 i første linie er en ægte cetacé, som forøvrigt i flere henseender 

 minder om pinnipedia, men disse ligheder er kun at opfatte som 

 convergensfænomener og har intet med deres phylogenetiske for- 

 holde at gjøre; forøvrigt minder Zevglodonterne i flere punkter 

 om primitive pattedyr overhovedet (Max Weber). Man har op- 

 stillet flere arter af denne fossile genus, men kjendskabet til 

 skelettet er ufuldstændigt, særlig hvad extremiteterne angaar. 



