8 



ANDR. M. HANSEN. 



[No. 7. 



Vi ser, at også når temperaturen beregnes på denne måte, 

 blir forskellen mellem teori og virkelighet enorm. Når varme- 

 forholdene nu viser sig i den grad forskellige fra kvad man 

 skulde vente, så er det også klart, at de temperaturer hypo- 

 tesen angir som følge av forandringer i jordbanens form ikke 

 kan ha havt noget tilnærmelsesvis tilsvarende i virkeligheten. 

 Jorden viser i det hele tydelig en så stor evne til at holde på 

 og fordele solvarmen ut over sted og tid, at den stedlige sol- 

 feng — selv tat i så store mål som halvkugle og halvår — kun 

 får mærkelig liten indflytelse. Det er derfor en selvfølge, at 

 de forandringer i årstidens temperatur, der følger av excentrici- 

 tetens ændringer, likeledes må bli temmelig ubetydelige, så- 

 længe jordens samlede årlige solfeng holder sig uforandret, hvad 

 den jo, som alle indrømmer, gør under alle excentricitetsforhold. 

 Den avvikelse fra det nuværende, der fremkommer, vil tydelig- 

 vis ikke måles, som regnestykkerne gir, i tiere av Celsiusgrader, 

 men i høiden i enere. 



Det kan ha sin interesse at se,, om man ikke kunde opnå 

 at få en noget større overensstemmelse mellem beregning og 

 virkelighet, mellem iakttat temperatur og solfeng; for derigen- 

 nem også at få en mere rimelig kvantitativ opfatning av 

 jordbane-ændringernes indflytelse. 



Det er klart, at vi må få en større overensstemmelse, når 

 vi ikke går ut fra verdensrummets lave temperatur, men fra en 

 meget høiere, som man kunde tænke sig jorden avkølet til på 

 et år, hvis ikke årets egen solfeng kom til. Vi vilde på den 

 måte bedre kunne se følgerne av dennes ulike fordeling utover 

 jorden. Ved utstråling gennem måneders polarnat og gunstige 

 atmosfæriske forhold har man fundet, at temperaturen kan ved 

 jordoverflaten synke til — 68 °C, den laveste temperatur der er 

 observeret. Når man tar hensyn til, hvor raskt varmeutstrålingen 

 avtar med dalende temperatur, er det kanske ikke for urime- 

 ligt at vælge til nulpunkt — 70 C. Går vi nu i vore tidligere 

 anførte beregninger ut fra -r 70 C. i stedet for fra -f- 150 C, 

 vil en bestemt temperatur betegnes med et lavere tal (over 

 dette nulpunkt), og altså en forandring av varmemængden målt 



