12 



ANDR. M. HANSEN. 



[No. 7. 



av en eneste indlandsis, der strakte sig ut til Atlanterhavet ved 

 Irlands vestkyst, hvor man nu har 10° C. årstemperatur i luften? 

 12° i havvandets overflate. I hvert fald altså en temperatur- 

 sænkning, der ikke tilnærmelsesvis kunde frembringes selv for 



vinteren alene med den sterste solavstand. 



Det resultat vi kommer til ved denne drøftning av de for- 

 mentlige felger for klimatet av jordbanens ændring er altså, at 

 de teoretiske beregninger efter solfengen må reduceres i over- 

 måte hei grad, at motsætningen mellem sommer og vinter vel 

 vil skærpes i nogen grad ved stor solavstand og vinter i sol- 

 fjerne, men at forandringer i klimatet av en sådan utstrækning, 

 som var nedvendigt for at frembringe en istid i lande som Norge 

 og Irland, er man fuldstændig uberettiget til at anta, når man 

 ikke vil gaa ut fra rene spekulasjoner om solvarmens indvirk- 

 ning, men holder sig til tal der svarer nogenlunde til den 

 variasjon med solfengen, som observasjonerne viser for tempera- 

 turen. — Så uimotsigeligt som det er, at solfengen i den enkelte 

 årstid må variere og det betydelig med excentriciteten, likeså 

 uimotsigeligt er det, at den forskel i temperatur, der viser sig 

 nu for tiden at følge med forskel i solféng, kun er en liten 

 brøkdel av den teoretisk beregnede — og at vi derfor heller 

 ikke kan anslå excentricitetsændringernes indflydelse på tempera- 

 turerne til mere end en tilsvarende liten brøkdel av den teore- 

 tiske. Det vil ikke dreie sig om tiere av grader Celsius, men 

 om enere, for året kanske helst blot om tiendele. Og slike små 

 ændringer i varmens fordeling mellem sommer og vinter vil 

 klarlig være fuldstændig ute av stand til at frembringe store 

 istider i nu tempererede strok. 



Det er imidlertid vel kun Ball, der sådan direkte vil utlede 

 klimatskifterne av solfengsændringerne under vekslende excen- 

 tricitet. Når det ikke var fordi jeg har fundet, at det havde 

 sin interesse i og for sig at nå til en tilnærmelsesvis rigtig op- 

 fatniug av de nødvendige klimatændringer, at få reduceret til 

 naturlige mål de klimatiske resultater av de tilsyneladende så 

 kolossale forskelligheter i solfeng, havde jeg mot hans „revi- 



