14 



ANDE. M. HANSEN. 



[No. 7. 



Croll fremstiller saken omtrent således: Den økede kulde 

 og snemængde, som samles ved en halvkugles polaregne under 

 vinter i solfjerne og stor excentricitet, øker styrken hos de faste 

 vinde, der bringer luften fra de kolde høiere bredder til troperne. 

 Jo større temperaturforskel, des stærkere passat. Og denne 

 stærkere passat vil drive en betydelig del av den umåtelige 

 varmemængde, der magasineres op i det varme havvand, over 

 på den anden halvkuglé, som derved vinder like meget i tempe- 

 ratur som den, som har vinter i solfjerne, taper. Dette varmetap 

 øker igen polarkulden, hvad der igen øker passaterne. Til stær- 

 kere passater svarer stærkere mot-passater i høiere luftlag, som 

 fører den varme fugtige luft fra ækvator til polerne, hvor deres 

 vanddampe forsyner egnene med et uhyre dække af is og sne. 

 Ved denne vekselvirkning må der omsider ved den pol, som har 

 vinter i solfjerne under hoi excentricitet, indtræde en fuld istid. 



Blytt derimot fremstiller det således: Avkølingen om vinteren 

 under høi bredde frembringer høit lufttryk over land, og dette 

 frembringer igen lavere lufttryk over det varmere hav. Denne 

 lufttryks-fordeling forårsaker de herskende SV. vinde i Nord- 

 atlanterhavet, og disse vinde forårsaker igen den varme nord- 

 atlantiske havstrøm, som igen forårsaker Vesteuropas milde kli- 

 mat. Når nu vinteren under høi excentricitet falder i solfjerne, 

 vil det første led i denne årsaksrække vinde i styrke og virke 

 videre gennem hele rækken. Lufttryksforskellen må skærpes, 

 vindene, som om vinteren er omtrent 3 gange stærkere end om 

 sommeren, får ovenikopet flere vinterdage at virke i — op til 

 199 — deres årlige styrke vil alene herved vinde 1 — 5 %, og 

 dermed vil den væsentligste betingelse for Vesteuropas milde 

 klimat. havstrømmen, bli stærkere. Vesteuropas klimat vilde 

 bli endnu mildere end nu under høi excentricitet og vinter i 

 solfjerne. 



Altså ifølge Croll forårsaker havstrømmene en mild periode 

 i norden med vinter i solnære, ifolge Blytt med vinter i sol- 

 fjerne. Forsåvidt disse ændringer i havstrømmene virkelig begge 

 indtrådte, måtte deres virkninger nødvendigvis mere eller mindre 

 ophæve hinanden. Da både Blytt og Croll anslår de av dem 



