20 



ANDR. M. HANSEN. 



[No. 7. 



de herskende sydvestlige vinde bevæger sig, er så meget mindre 

 utpræget end på den sydlige halvkugle, kommer dette netop av 

 at fastlandenes stærke avkøling om vinteren griper forstyrrende 

 ind. Man må derfor mot Blytt hævde, at den stærkere avkøling 

 om vinteren med større solavstand endog kunde tænkes at bidra 

 til at svceMe de sydvestlige luftstrømninger, da derved det nor- 

 male lufttryksminimum på polsiden av passatgrænsens bøie luft- 

 tryk blev end mere ophævet. 



På den anden side er jo disse sydvestlige vinde på 40 — 70° 

 N. B. og de tilsvarende, på grund av svakere friksjon stærkere 

 avbøiede vestlige på den sydlige halvkugle hovedled i det 

 almindelige luftstrømningssystem på jorden, der skyldes den 

 stærkere opvarmning i troperne, og må derfor, likesåvel som 

 passaterne efter Croll, økes, når kulden i polaregnene blir større. 



I hvert fald er det imidlertid klart at også i Nordatlanter- 

 havet er de faktorer der frembringer den varme nordgående 

 strøm ikke lokale, som Blytt fremstiller det, men almenvirkende. 

 x^ndringer i avkølingen av kontinenterne vil derfor ikke direkte 

 træffe selve den virkende årsak til sydvestvinden, men kun 

 sekundære faktorer, hvis indflytelse på havstrømmen derfor kun 

 vil bli uvæsentlig, og hvis retning ikke engang er så selvsagt. 

 Gennem de store klimatologiske drag vil deres virkning i hvert 

 fald kun kunne påvises ved umærkelige spor. 



Selv om imidlertid fordelingen av hav og land virkelig 

 havde været de, bestemmende for den herskende sydvest i Nord- 

 atlanterhavet, som Blytt antar, er det imidlertid ikke engang 

 git, at den stærkere vinter-avkoling vilde øket den gennemsnit- 

 lige styrke hos den herskende vind. Der måtte nemlig til den 

 svaret en stærkere sommeropvarmning, hvis virkning nødvendigvis 

 måtte være motsat. Vinterens stærke sydvest måtte, hvis den 

 bestemtes av temperatur-forskel mellem hav og land, være en 

 monsun og måtte ha sit motstykke i den motsatte sommermonsun, 

 der også måtte skærpes ved den mindre solavstand. Det er kun 

 differensen mellem disse der kom til at indvirke på havstrømmen, 

 hvis retning og styrke jo skyldes meget lange tiders gennem- 

 snitlige vindretning. 



