22 



ANDR. M. HANSEN. 



[No. 7. 



får mau istidsbetingelser, ikke en mild periode, som Blytt ved 

 uten videre at overføre havstrømmens formentlige temperatur- 

 ændringer på klimatet antar. 



Lad os endelig tilslut se, hvad det kvantitative resultat vilde 

 bli, hvis Blytts ræsonnemang endog var rigtig helt ut, og kyst- 

 klimatet blev bestemt alene av havstrømmen og temperaturstig- 

 i ingen direkte fulgte av en økning i strømstyrken, svarende til 

 1 — 5 % stærkere vinde. Med den nuværende vindstyrke be- 

 væger den nordatlantiske strøm sig så hastig, at den på 20 bredde- 

 graders vei kun avtar 8 o C. i temperatur. Selv med 5 o/ 

 større hastighet kan man vel ikke anta med nogen rimelighet, 

 at den vilde holdt samme temperatur mere end 10 % længere 

 vei, altså 2 breddegrader til; eller — hvad der vil sige det 

 samme efter det almindelige temperaturfald — at havvandet på 

 en bestemt høi breddegrad vilde bli lo C. eller så varmere. Hvor 

 stor brøkdel herav vilde komme igen i lufttemperaturen er ikke 

 let at se — men det viser sig altså ved et kvantitativt over- 

 slag, at den største virkning av vinter i solfjerne og maximum av 

 excentricitet, selv om den kvalitativt viste sig ganske rent efter 

 Blytts teori, neppe vilde bli såmeget som 1° C. høiere temperatur 

 ved kysten. 



Det er et langt sprang mellem dette resultat og Blytts an- 

 tagelse, at ændringen av den årlige vindstyrke under vekslende 

 solavstand „vilde være stor nok til at forklare hele den række 

 kendsgerninger, hans teori om de vekslende klimater 1 ) omfatter". 

 Og sammenligner man denne ubetydelige temperaturændring 

 med de store tal man får efter Crolls og Balls beregninger, ser 

 det endnu dårligere ut. Det er jo særlig vintertemperaturen, 

 der måtte hæves ved den stærkere varme havstrøm med vinter 

 i største solavstand. Og det trængtes sandelig også, når man 

 skulde få en mild vinter, trods den daglige solfeng i de 199 

 dage efter Ball kun utgjorde 0.9 av den nuværende. Regnet 

 fra — 150 o C. skulde man jo få omtrent 16 o, fra — 70 o som 



*) — der dog ikke gælder de egentlige istider, kun perioder med stor 

 nedbør. Også dennes variasjon vil selvfølgelig måtte bevæge sig 

 inden meget snevre grænser og bli litet fremtrædende. 



