1894.] 



BE RVARTÆRE RLIMAT-SKIFTER. 



31 



end det mere kontinentale klimatpræg vinter i solfjerne må 

 medføre — og på det grundlag lar der sig opstille en hypotese, 

 der forsåvidt stemmer med Blytts med hensyn til jevndøgns - 

 linjens beliggenhet i de perioder, der begunstigede brædannelse 

 mest — men som ikke derfor hævder, at vinter i solfjerne med 

 stor excentricitet omvendt vilde frembringe et mildt klimat ved 

 vestkysterne, hvilket er hovedpunktet i Blytts havstrøms- 

 hypotese. — Men heller ikke denne variant av excentricitets- 

 teorierne lar sig naturligvis opretholde som forklaring til de 

 store istider — dertil vil den forandring av årstiderne den 

 forutsætter også bli for ubetydelig. Likedan som den årlige 

 temperaturvariasjon ved vinter i solfjerne og stor excentricitet 

 kun vilde tilta med i høiden et par grader, således vil den med 

 vinter i solnære kun avta med et lignende ubetydeligt grad- 

 antal. Det vilde bli som at bytte Kristiania-klimat med Bergen 

 i stedet for det omvendte — eller rettere sagt en brøkdel av 

 denne forandring. — Nogen istid vilde ikke fremkomme derved. 



Men altså i hvertfald ingen temperatur-økning, hvorved det 

 varme tersiære klimat i polarlandene kunde forklares. En 

 sådan kan derfor den direkte excentricitets-teori ikke tilnærmel- 

 sesvis forklare ved nogen ændring i jordens stilling til solen. 



Det er videre like klart, at heller ikke ændringer i hav- 

 strømmenes styrke er tilstrækkelige som forklaring. Vi har 

 seet, at de forandringer i disse, som kunde fremkomme ved 

 større excentricitet, ikke kunde dreie sig om en forskyvning av 

 isotermerne på mere end en breddegrad eller to — sandsynligvis 

 endnu mindre, enten man fulgte Crolls eller Blytts ræsonnemang 

 — som ovenikøpet fører i motsat retning; mens tersiærfloraen i 

 Grønland svarer mere til den nuværende 20—30 grader længere 

 syd. Men selv om man satte selve Golfstrømmen bent på 

 Davis-strætet med en fart ti gange så stor som den nuværende, 

 hvilket naturligvis er langt utenfor al fysisk mulighet, vilde den 

 ikke havt varme nok til at vedligeholde den temperatur gennem 

 en polarnat på over V3 av året, som er nødvendig for den 

 vegetasjon, man har fundet på Grinnells land, hvor februar nu 

 går ned under -r- 40 C. Det karakteristiske skogtræ her var 



