1894.] 



DE KVARTÆRE KLIMAT-SKIETER. 



33 



popularitet, skal jeg for fuldstændighets skyld ganske kort 

 nævne også nogle geologiske uoverensstemmelser mellem teori 

 og virkelighet. 



Fælles for alle varianter av excentricitets-teorien måtte 

 være, at hele den geologiske lagbygning på høiere bredder 

 måtte bestå av en veksellagring av glaciale og interglaciale lag. 

 For hver halvanden million år måtte 16 stærke excentricitets- 

 perioder sat sine mærker, — regner man perioderne efter kul- 

 tiden til blot 10 millioner år, måtte man havt over 100 ud- 

 præget varme eller kolde perioder, der i hvertfald på heie 

 bredder nødvendigvis måtte båret mærker efter isens kraftige og 

 let kendelige erosjon og avsætninger og av arktisk dyre- og 

 planteliv. I stedet herfor har man i det hele fra alle lande 

 kun påvist med nogenlunde sikkerhet spor av bræer fra meso- 

 zoisk eller tersiær tid på 4 — 5 steder — og de bedste av disse 

 viser ved sin isolerte forekomst midt mellem samtidige dannelser 

 med mere eller mindre tropisk præg, at de sandsynligvis skyldes 

 lokale bræer i høie fjeld. Og de levninger av planter og dyr, 

 man har i lagene, viser som regel en mere eller mindre jevn 

 utvikling i en bestemt retning — ikke en stadig veksling av 

 arktiske og subtropiske arter, som det måtte være, hvis man 

 hele tiden op igjennem havde slike klimatændringer, som man 

 bevislig har havt i de sidste tider — tersiærtiden, kvartærtiden, 

 til nutiden. Tilhængere av de geografiske varianter av excen- 

 tricitets-teorien kan rigtignok påstå, at de forhold i fordelingen 

 mellem hav og land, der medvirkede til disse sidste store 

 klimatskifter, ikke tidligere var indtrådt. Men er overhovedet 

 ændringer i jordens stilling til solen istand til at frembringe 

 istider, så må dette under hvilkensomhelst fordeling av hav og 

 land — hvad også Croll selv indrømmer — stadig gentat sig 

 f. ex. i Spitzbergen, kun 12 breddegrader fra polen, hvor man 

 har en istid den dag idag under vinter i solnære, trods landet 

 ligger .like i gapet på Nordatlanterhavet. Men nu siger Norden- 

 slridld uttrykkelig — og hans erklæring er blit stadfæstet av 

 talrige senere iakttagere — : „ Hverken på Spitzbergen eller 

 Grønland har vi i disse profiler på ofte mange mil i længde og 



Vid.-Selsk. Forh. 1894. No. 7. 3 



