36 



ANDR. M. HANSEN. 



[No. 7. 



de glaciale lag — som tvertimot bestemt gør det umuligt at 

 anta sådanne 6 (— 12?) vekslinger, særlig da ifelge teorien 

 forskellen i solfeng og dermed klimat må være større mellem 

 disse motsatte faser under hei excentricitet end forskellen mot 

 de midlere forhold i de mellemliggende perioder med liten excen- 

 tricitet. Efter excentricitets-karven måtte man videre havt 

 et .par endnu betydelig koldere perioder engang — efter Croll i 

 England for 850,000 år siden, med midtvintertemperatur — 21° C. 

 mot — 16° C. for 210,000 år siden og + 4° nu. Dette viser den 

 hele pælæontologiske utvikling i Europa og andetsteds like såvel 

 som lagfølgen i Nordgrønland og Spitzbergen umulig kan ha 

 været tilfældet. — Videre måtte efter excentricitets-kurven tids- 

 rummet efter istiden nutidens geologiske periode ha været 60 — 

 80,000 år — mens en allerede betydelig række fakta bestemt 

 taler for at det ikke kan ha været mere end 10,000 år, siden 

 isdækket svandt fra Nordostamerika og Nordvesteuropa. 



Vi ser altså, at den sidste, nøiagtigst kendte del av den 

 geologiske historie aldeles ikke svarer til det billede, som klimat- 

 ændringer svarende til excentricitets-kurven måtte git. Men 

 heller ikke til de geologiske istidsmærkers geografiske udbredelse 

 svarer nogen av de forskellige varianter av excentricitets- teorien. 



Efter Balls direkte solfeng-teori måtte istiderne nødvendig- 

 vis optræde skarpest over de store kontinenter, hvor varme- 

 utjevningen må bli mindst. Iakttagelserne viser nu tvertimot, 

 at Sibirien Hike kan ha havt noget isdække, og at den mest kon- 

 tinentale del av Nordamerika har fåt sit isdække fra kystsiden. 

 Dette kunde kanske forklares ved, at nedbøren var for liten, 

 skønt dette jo ikke kan slå til for Ostsibiriens kystland. Men 

 hvis man forøvrig havde havt et voldsomt istidsklimat i Sibirien, 

 med vinterkulde, der endog betydelig overtraf den nuværende, 

 den voldsomste man kender, hvordan skal det da forklares, at 

 iakttagelserne viser at netop i samme periode, der gik forut for 

 nutiden, voksede der skog helt op til Ishavets kyst, og hesten 

 og mammuten og næshornet, Mellemeuropas typiske kvartære dyr, 

 levede i flokke, hvor nu selv renen flygter for vinteren? Disse 

 fakta lar sig klarlig ikke forene med Balls teori. 



