1894. J 



OM FLORAEN I NORD -REISEN. 



103 



Kapsel blegbrun, laaget lidt rødere, især i spidsen. Om 

 kapselmundingen 4 rader tværbrede, lidet tykvæggede celler, 

 der er tem. store. 



Tromsø, paa skifer nær sydspidseri, n H 1893. Et senere 

 navn er B. (Cladod.) eubryoides Limpr. in litt. ad Kaurin. 1894. 



De 7 arter B. lapponicum Kaur., B. Lagerheimii mihi, B. 

 subtumidum Limpr., B. scalariforme mihi, B. aculeatum mihi, B. 

 hæmatostomum mihi og B. flagellare Kaur. er saa nær beslægtede 

 at de maaske burde sammenslaaes til en kollektiv-art, for hvilken 

 jeg vil foreslaa navnet B. hæmatostomum paa grund af dens vig- 

 tigste kjendemerke, tændernes brede, sterkt røde insertion. Af 

 ovenstaaende 7 navne er dog B. Lagerheimii det ældste. Denne 

 kollektiv-art er en hemisynapsium, hvis vigtigste karakterer (for- 

 uden den nævnte brede, sterkt røde insertion) er de grønlig 

 brungule sporer (ofte sees den grønlige farve først ved gjennem- 

 faldende lys), der i størrelse er omtr. 0,028 mm. (mere og mindre), 

 de middels smale processus med aflange — bredt ovale huller, 

 de rudimentære cilier, den synoike eller polyoike blomsterstand, 

 de ved grunden mere eller mindre vinrøde blade (og parafyser), 

 der som regel er tydelig kantede og tydelig tilbagerullede i 

 randen, og mere eller mindre rigelig gjennemborede cellevægge i 

 bladenes nedre del. In den denne kollektivart (der synes nær- 

 mest beslægtet med B. salinum Hag.) udhæver sig B. flagellare 

 ved de i nedre Vs sterkt gulrøde tænder og de ældre blade, der 

 er meget mørkfarvede med violet bladgrund. Ligeledes indtager 

 B. Lagerheimii en særstilling ved sine lange blade med største 

 bredde ovenfor midten (og bredt kantede tænder med meg. grove 

 ryglinjer, men næst. ikke papill, rygflader). B. lapponicum synes 

 ogsaa udmerket ved de meget brede blade. Da nævnte kollektiv- 

 art vilde vise særdeles vide variationer ogsaa i peristomet (tæn- 

 derne f. eks. bredt kantede — ukantede, paa ryggen næst. glatte 

 og gjennemsigtige — tæt stribede og ugjennemsigtige) har jeg 

 troet det rigtigst indtil videre at beskrive de nævnte indbyrdes 

 afvigende 6 former som arter, der i hvert fald bør nærmere stu- 

 deres i naturen. 



Hørende til samme gruppe har jeg seet en bryum samlet af 



