1894.] 



NORGES ANNULATA POLYCHAETA. 



55 



og chitinknuder maatte henføres til denne art) relativt meget 

 slankere og længere samt uden de tætte tværrækker af smaa- 

 torne, der udmerker børsterne hos H. imbricata. Den karakteri- 

 stiske langstrakte form af nederste parapodiegren var hos denne 

 art konstant. 



Dernæst har jeg, trods undersogelse af flere hundrede exem- 

 plarer, aldrig fundet individer (henførte til H. impar ifølge de 

 ovenfor omtalte eiendommeligheder) af H. impar, der var over 

 halvt saa store som de største exemplarer af H. imbricata. 

 {Hos Malm gren opgives de største exemplarer af H. imbricata 

 at være 60 mm. lange, medens der for de tilsvarende af H. im- 

 par angives 18 mm.!). 



Tilsidst maa jeg anføre, at ifølge de optegnelser, hvorover 

 jeg raader, findes H. impar i almindelighed paa langt større 

 dyb end H. imbricata. Paa basis af dette anser jeg det, ialfald 

 foreløbig, for rigtigst at anføre, Johnstons Harmothoé (Evarné) 

 impar som en fra H. imbricata adskilt art. 



Harmothoé Ljungmani Malmgren. 



Parmenis Ljungmani Mlgrn. 1867, p. 135. T. II. f. 2. — 

 Malm.p. 74. 



Harmothoé Ljungmani Lev. 1882, p. 194. — Bidenkap A. f. 

 M. o. N. 1894. 



Udbredelse. 



Ved Norges kyst funden af G. 0. Sars ved Stavanger, 

 Hvidingsø 20 f., samt ved Skraaven (Lofoten) 40 — 60 f., og 

 endelig ved Florø paa laminarier og ved Molde 6—12 f. Af 

 M. Sars er den tågen ved Bergen (forvekslet med H. imbricata 

 Linn.). Sommeren 1893 fandt jeg denne art i stor mængde ved 

 Espevær 10—20 f. krybende paa stene og i tomme skjæl. 



Systematiske bemerkninger. 



De af mig undersøgte norske exemplarer afviger ikke lidet 

 fra Malmgrens beskrivelser og afbildninger. Hovedlappens frem- 



