CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 7. NO. 3. 29 



(n_l)2 =: n2 — On + 1 > n (n-2), 



2 



saa er^°^> 1 og følgelig de to Værdier af V J^^J^" ' ™' 



2 



værdi større end XjOgx^, som ere de to Værdier af Y^ — Y (se Fig. 



I). I Fig. II og Fig. III ere de to Værdier af x (Lign. 1) OA og OD, 

 hvoraf den første er positiv, den anden negativ. 

 Af det udviklede følger, at Funktionen 



^ ku l+x-fkx^ 

 geometrisk repræsenteres ved en Kurve, som har en Gren OG (se 

 Fig. II og III), der udgaar fra Koordinaternes Begyndelsespunkt, 

 stiger opad og nærmer sig i det uendelige en ret Line parallel y- 

 Axen i Afstanden x, . Denne rette Linie er følgelig en Assymptote. 

 En anden Gren er HIL, der ligeledes har den omtalte Linie til 

 Assymptote og som har et Minimum (i Talværdi) AI svarende til 



Abscissen A = Y kn^n—l) ' positive Værdi af Rod- 



størrelsen skal tåges. 



Giver man x negative Værdier, saa erholdes, naar n er et lige 

 Tal, en opadgaaende Kurvegren N (se Fig. II), der ligeledes har 

 en Assymptote i Afstanden Xg fra Koordinaternes Begyndelsespunkt, 

 men, naar n er et ulige Tal, en nedadgaaende Kurvegren N (se 

 Fig. III) med samme Assymptote. 



Gives derpaa x negative Værdier fra Værdien — X2 til — 00, 

 erholdes for n %e Grenen PQR (Fig. II), for n Grenen PQR 



(Fig. III), hvilke begge have et Minimum (i Talværdi) forx = OD== 



2 



K "kn^n— 2 ' ^^^^ negative Værdi af Rodstørrelsen tåges. 

 Af Fig. II sees, at, naar n er et lige Tal, har 



hvor k er negativ, to reelle Rødder, en positiv og en negativ, naar 

 y er positiv. Er y negativ, har Rodstørrelsen enten ingen reel 



