28 w. C. BRØGGER. OM TROND HJEMSFELDTETS MIDLERE AFDELING. 



aasen, Viksaasen, hvis hvide Styrtning lyser paa langt Hold, o. s. v.) 

 Virkningen synes kun at have udstrakt sig til Eruptiven nærliggende 

 Lag f. Ex. i Katugelaasen, hvor i faa Skridts Afstand fra samme 

 Kalken ikke mere er omvandlet til ren hvid Marmor, men derimod 

 til Gjengjeld er spækket med smaa Naale af Hornblende; endnu 

 nogle Skridt og ingen Kontaktvirkning spores mere. 



I Nærheden af Eruptiven, navnlig i Kalk, Marmor paa flere 

 Punkter (Trongemyrsaasen, Katugelaasen, østre Viksaasen, Sundsæt), 

 fandtes større og mindre, Fod og Kvarter, indtil kun et Par Tom- 

 mer store, fuldstændig isolerede Lindser af Eruptiven, i ingen Hen- 

 seende forskjellig fra denne. 'At disse er yngre end Kalken og 

 indtrængte i denne ad nu ikke mere synlige Aabninger, kan ikke 

 være tvivlsomt for den, der ikke tvivler paa, at betreffende Berg- 

 art er en Eruptiv. Denne lagttagelse er ikke uden Interesse for 

 Sammenligning med ældre, mere omstridte Bergarters Forhold. 

 Smaa Granitlindser forekommer paa lignende Maade isolerede i 

 krystallinske Skifere. Med Eklogit er dette endog et sædvanligt 

 Forhold, hvorfor den af flere Forfattei^ ikke ansees for at være 

 nogen eruptiv Bergart. Den nævnte lagttagelse viser, at saadanne 

 isolerede Eklogitlindser dog vel kunde være frempressede, om 

 Eklogiten forøvrigt skulde vise eruptive Bergarters sædvanlige 

 karakteristiske Forhold. 



