CHBISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FOBHANDL. 1 8 7 7. NO. 2. 25 



Fi?. 6. 



Sprækker i G-anas Dalføre, i Sandsten. 



ling paa en Maade, som vanskelig lader sig forklare uden ved et 

 Stød i Retningen SV— NO. En Udglidning kan ikke have forvoldt, at 

 det med x mærkede Stykke har tåget Overbalance og er dumpet paaHo- 

 vedet ned i Sprækken; thi den liggende Sprækkeretning, efter hvilken 

 løse Blokke havde maatte glide (eller flyttes ved Frost), helder ind- 

 over mod NO, ikke udover mo dSV. Et Stød, der aabnede Spræk- 

 kerne a og b fra hverandre, vilde ogsaa kunne lade en Kile som 

 den markerede Kolonne synke noget mellem disse to Sprækker. 



Endnu mere storartet viser sig Sprækkedannelser fra Konglo- 

 meratvæggen paa den anden Side af Gaua. Fig. 7 viser en omtr. 

 20' høi 15' bred 30' lang Blok af Konglomerat, afskaaret ved lig- 

 nende Sprækkesystemer og forrykket omtrent 6' fra sin oprindelige 

 Plads. Heldningen af det liggende Sprækkesystem er her meget 

 større, omtr. 40°. Ikke faa lignende Explr. kunde findes frem fra 

 dette ene Punkt. Hele Konglomeratryggen fra Hovind til Knippene 

 har bratte Afsatser og er gjennemsat, ophakket, af Sprækker i Ret- 

 ning SO--NV, parallel omtr. med Gauas Dalretning paa dette Sted. 

 Den, der staar foran et saadant Punkt efter med Møie at have ar- 

 beidet sig frem over den ene Afsats efter den anden, omkring den 



