24 w. C. BEØGGER. OM TRONDHJEMSFELDTETS MIDLERE AFDELING. 



forklares ved et Ryk, der har hævet hele dette Profil efter en 

 Linie Almaasaasen, Gaustadvand, Aan'oenvand o. s. v. 



Landskabets Karakter 



er afhængig af den geologiske Bygning. Paa den SOlige Del af 

 Kartbladet Høilandet (et fortrinligt Kart, der skyldes Hr. Kaptein 

 Seiersted) er Bygningen regelmæssig og let overskuelig dannende 

 de parallel Strøget løbende Høidedrag: 



Snøansknippen, Store- og Lille Ørnaasen, 



Svartfjeldene, Sandholtkjølen til Knippene, 



Vedløset til Grimsaasen, 



Sundsætkjølen. 



Elvene rinder her parallel Strøgretningen paa lange Stykker 

 og har skaaret sig ned mellem Aasryggene : Gaua, Sandaaen, Kolo, 

 med Bibække ofte dannende en stump Vinkel med Strøgretningen, 

 parallel Guldalens Dalfordybning. 



Enkelte Punkter viser som sandsynlig Aarsag til Elvegjennem- 

 brud tværtover Strøget tydelig Sprækkedannelse. Et saadant Punkt 

 er Gauas Gjennemskj æring, hvor den bøier om i Vinkel, før den 

 falder ud i Sandaaen. Naar man følger Konglomeratryggen fra 

 Hovind Station, standses man pludseligved Gaua af en brat Styrt- 

 ning, et trangt Skar med maaske 3 til 400' høie Vægge. I Bunden 

 af denne sprækkelignende Dal bruser Gaua gjennem vældige indtil 

 husstore Blokke af nedramlet Konglomerat. Paa begge Sider af 

 Dalen sees gode Explr. paa Sprækkedannelser og Forrykninger 

 forbundne med samme. 



Figur 6 er fra Høiden af den østre Side af Gauas Gjennem- 

 skjæring. Skikternes Strøg er her omtr. SV— NO, som ogsaa er 

 Retningen af denVæg, der paa Tegningen vender mod lagttageren; 

 et System af vertikale Sprækker i Retning SO— NV, fremdeles et 

 System af svagt mod NO faldende, liggende Sprækker opkløver 

 Sandstenen i Kvadre, der er forrykkede, som sees af Figuren. To 

 Ting er her at mærke: den Kolonne af Kvadere, der er betegnet 

 med markerede Tal, er sunket i Forhold til de paa hver Side af 

 samme staaende; oventil er en Del Kvadere rullet ud af sin Stil- 



