10 w. C. BEØGGER. OM TRONDHJEMSFELDTETS MIDLERE AFDELING. 



Steder, at Bergarten vexler, uden at Faldet forandrer sig. Brek- 

 cieskifer, Lerskifer, Sandsten og Konglomerat angiver alle en Ræk- 

 kefølge efter Skikternes Fald. I Gj enn emskj æringen ved Jernbane- 

 linien, hvor man maaske helst i den storhellede Skifer skulde ville 

 søge Skifrighed forskjellig fra Lagning, er hyppig og utvivlsom 

 Vexling af Lerskifer, Brekcieskifer ogLersten at iagttage. Ligele- 

 des sees i den store Mægtighed af væsentlig Lerskifer i Svartfjel- 

 denes Profil mellem Konglomeraterne og Brekcieskiferen vexlende 

 Skikter af forskjellig Bergart, og Skifrighedens Fald er ensartet 

 med de over- og underliggende Bergarters Fald. 



Det synes derfor i alle Fald ikke for Tiden gjørligt at kunne 

 reducere den tilsyneladende store Mægtighed ved dette Forhold. 



Foldning indtil Inversion er et andet vildledende Forhold, som 

 maa tåges i Betragtning. At saadan finder Sted fremgaar ogsaa 

 af det opgaaede Profil med stor Sandsynlighed. 



Dette viser, at omtrent Sandaaens Leie er Vendepunktet for 

 en stor Inversion med Gjentagelse af den Skiktfølge, der ligger 

 mellem Brekcieskiferen og Konglomeratet samt de derunder lig- 

 gende Sandstene og Skifere. Paa begge Sider af denne Linie gjen- 

 tages i samme Orden, saavidt Observationerne i det overdækkede 

 Terrain strækker til, de samme Lag: fra Skiferne, Sandstenene og 

 Lerstenene i Sandaaens Leie til begge Sider først det grove Kon- 

 glomerat, saa mægtige Sandstene (hvorimellem ogsaa et finknollet 

 Kgl), saa Skifere og Sandstene vexlende, dernæst hovedsagelig 

 mægtige Skifere og endelig Brekcieskiferen (i SO i Linien Snøans- 

 knippen over Ørnaasene til Gjennemskjæringen i Guldalen, i NV 

 allerede i Spor i Knauserne mellem Harekletten og Grøtaasen, 

 mægtig i Høiden ved Bennavandet samt overleiende Kalk i Venna- 

 bakken, Gaustadbakken, ved Gaasland o. s. v.). Man mærke sig 

 her for det følgendes Skyld, at de fossilførende Kalkstene ved Vehn, 

 Stensæt, Gaustadbakken ligger under Brekcieskiferen ; tildisse Kalk- 

 stene har Profilet mellem Støren og Sandaaen ingen tilsvarende 

 under den i dette Profil ligesaa mægtige Brekcieskifer at opvise. 



Om man altsaa tør holde det for sandsynligt, at en saadan 

 Inversion finder Sted, maa det afgjøres, om denne er at opfatte 



