Mærkelige Hoveder i Klæbersten i og udenpaa 

 Stavangers Domkirkes Chor. 



Af 



C. J. Schive. 



Med en Planche. 



A. Indvendig. 



Nr. 1. Et Barnehoved med en Rosenkrauds ora Haaret. Sta- 

 vangers Domkirke brændte med Byen i Aaret 1272. Ganske faa 

 Aar derefter maa Ombygningen af Choret og Restaurationen af 

 de tilbagestaaende Mure af Kirkens Skib være paabegyndt og 

 fortsat indtil over Udgangen af Aarhundredet, da man tinder Kir- 

 ken tåget i Brug ved 1295 (Faye). Samtidig med Chorets Om- 

 bygning, eller fra 1280—1299, var Erik Magnussøn Konge og hans 

 Broder Haakon Hertug af Norge. I de ældre Tider og vel ogsaa 

 i Begyndelsen af sidstnævntes Hertugdom betegnedes Værdigheden 

 som Hertug med en Guldring om Haaret som i Nr. 9, der er en 

 Afbildning af en Myntadvers af Hertug Haakons ældste og 

 bedste Mynter; længere hen har man optaget det i Udlandet 

 brugelige Hovedsmykke, en gylden Krands med Roser om Hovedet, 

 se Nr. 10, der er en Myntadvers fra hans Hertugdømmes senere 

 Tid eller henhørende til en mindre god Myntsort, fremkommen 

 omkring 1290. I Beskrivelsen over danske Mynter og Medailler, 

 Tab. XXIX Nr. 40, er ogsaa fremstillet en Mynt — Sterling — fra 

 Johan, Hertug af Limburg og Brabant (1282 — 1294), for at vise, 

 at Betegnelsen som Hertug var i Udlandet en Krands med Roser. 

 Da nu dette Emblem forefindes paa Nr. 1, prydende et Barn, som 



Yid.-Selsk. Forh. 1877. 1 



