CHBISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 7. No. 3- 35 



c) "Y^^' ^ ^^^^^ ^ ^ uligestore og begge nega- 

 tive; den ene af dem f. Ex. a <: 2 og ^>2 (i Talværdi). Sætter 

 man a = — og ? = — Xg, faaes: 



ku = k (x H- x,) (x H- X.2). 



Gaar x fra til -f- 00, gaar y fra til + 00 (Grenen G i 

 Fig. VIII og IX). 



Er n et lige Tal 



og gaar x fra til — x^, gaar y fra til +00 (Grenen ON Fig. VIII); 

 gaar x fra — x^ , til — Xg , gaar y fra — 00 til — 00 (Grenen 

 LIH Fig. VIII); 



gaar x fra — Xg til — 00 , gaar y fra -\- 00 til +00 (Grenen 

 PQR Fig. VIII). 

 Er n et ulige Tal 

 og gaar x fra til - x^ , gaar y fra til — 00, (Grenen ON Fig. IX) 

 gaar x fra — x^ til - Xg, gaar y fra +00 til -j- 00 (Grenen 

 LIH Fig. IX); 



gaar x fra — Xg til — 00, gaar y fra — 00 til — 00 (Grenen 

 PQR Fig. IX). 



Grenene LIH og PQN have hver sit Minimum (i Talværdi) 



2 



for x= -^--V^^^ (OA og OD Fig. VIII og IX). 



Da nemlig k er positiv og ^ > saa har 



2 



1/"-(n-l)^ 

 r kn(n-2) 



to uligestore og negative Værdier (sammenlign Fig. I). 



Af det her udviklede følger nu umiddelbart følgende Regler 

 til Bestemmelse af Antallet af reelle Værdier af 



Man undersøger først, om k er positiv eller negativ; derpaa 



findes de to reelle Værdier af Udtrykket 



•2 



n l/ ^(n— 1)^ 

 n-1 ^ kn(n-2) ' 



hvilke vi ville betegne med og Zg. 



3* 



