8 



Y. NIELSEN. KLAGESKRIFT OYER HR. OLAF NILSSØN. 



AnledDiug selv i Retten og nedlagde Indsigelse imod, at Hr. 

 Olafs Anklage der blev paakjendt, idet man maatte vente, indtil 

 Sagen var bleven afgjort af Konge og Rigsraad, medens Kjøbmæn- 

 dene da vilde finde sig i det, som blev bestemt af disse. Byfogden 

 Adam tog ogsaa saa meget Hensyn til deres Klage, athanudsatte 

 Sagen til en anden Retsdeg, for at kunne meddele det til Hr. 

 Olaf, som ikke selv var tilstede. Men uagtet dette skulde synes 

 at være meget upartisk, troede Tydskerne, at hans Hensigt dermed 

 havde været en ganske anden. De paastode, at Byfogden benyt- 

 tede Udsættelsen til at klage over dem, og at Lagmanden og Ber- 

 gens Raadmænd, der selv skulde dømme, understøttede ham i denne 

 Klage. 



Hr. Olaf Nilsson optraadte strax meget truende. Enten maa 

 han med eller uden Grund have indbildt sig, at der var Fare paa 

 Færde — hvad Tydskerne i sit Klageskrift aldrig vilde tilstaa, 

 eller ogsaa har han villet benytte Anledningen til at fremkalde et 

 Opløb, hvorfor han bagefter kunde vælte Skylden over paa Tyd- 

 skerne og derigjennem faa et Paaskud til at blive disse kvit for 

 Eftertiden. Hvad der er det rette, vil paa Grund af Kildernes 

 mangelfulde Beskaffenhed formodentlig altid blive tvivlsomt. 



Hr. Olaf Nilssøn lod de af sine Folk, der havde Bolig i Byen, 

 bringe sine Harnisker ind paa Kongsgaarden og beholdt dem der 

 hos sig. Dette fremkaldte stærk Frygt hos Kjøbmændene, som 

 troede, at det skulde være Indledningen til videre Skridt fra den 

 kongelige Befalingsmands Side, og at det vilde gaa ud over dem, 

 hvorfor „e«/w yderman hleff to huss vnde op der hrugge^\ Efter 

 deres Paastand i Klageskriftet skulde han have forsøgt at. bringe 

 Bymændene til at angribe de fremmede véd at indbilde dem, at 

 de tydske Kjøbmænd havde villet stræbe ham efter Livet. Denne 

 Beskyldning skal ogsaa bagefter virkelig være bleven . fremsat un- 

 der en Sammenkomst paa Gildestuen paa Breide-Almenningen, Sta- 

 dens almindelige Retslokale, hvor de tydske Oldermænd og Lag- 

 manden med Byens Raadmænd havde indfundet sig. Lagmanden 

 og Raadmændene skulle derved have vist sig meget partiske. De 

 sagde, at Hr. Olaf Nilssøn ikke kunde anse sin Person for sikker 



