CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 7. NO. 8. H 



ved i den Grad ivrig, at han erklærede: ,,1ie woJdc syn Uff dar hy 

 setten'', og dette virkede, idet Oldermændene svarede, at de nu 

 vare villige til at yde Ledingen, men derimod ikke de forlangte 

 Bøder. Paa samme Maade holdt de ogsaa en ny Sammenkomst 

 med Hr. Olaf Nilssøn, Biskopen af Bergen, Lagmanden og Byens 

 Raadmænd i Mariakirken Aftenen før Kyndelsmesse. Ved denne 

 Leilighed fik Oldermændene en skriftlig Erklæring om, hvad der 

 skulde være aftalt mellem begge Parter. Men denne var ikke til 

 Tydskernes Tilfredshed, idet det paastodes, at den skulde have 

 indeholdt ganske andre Ting, end hvad der var omhandlet i den 

 virkelig trufne Aftale. 



Heri troede Tydskerne at se en Grund mere til at frygte det 

 Værste og besluttede nu at skrive hjem efterHjælp. De bade om 

 at faa Skibe og Folk med det P^ørste, muligt var, for dermed at 

 forsvare sit Liv og Gods. Af den forestaaende „dachvart" ventede 

 de sig ikke meget. Efter deres Mening var der stor Fare for Kon- 

 toret. Som yderligere Bevis for Tilstandens Usikkerhed anførte 

 de tilsidst nogle Tilfælde, som vare indtrufne i Bergen, hvorved 

 Tydskere skulle have lidt Uret. „Saaledes stræher man nu efter 

 Kjøhmændenes Gods og efter at fordærvedem, endmi værre^ end det 

 staar til at heslcrive'-, heder det imod Slutningen af Klageskriftet. 



Hvorledes det videre gik med Sagen, og hvad Resultat der 

 kom ud af den berammede dachvarf, oplyses ikke i Klageskriftet. 

 Rimeligvis har Raadef i Liibeck, endnu inden det henvendte sig 

 til Kong Kristofer og forebragte ham de fra Bergen indsendte Kla- 

 ger, saaledes som det berettes i de liibeckske Krøniker, sendt 

 Kjøbmændene i Bergen den forlangte Hjælp. lalfald er det i 1447 

 gaaet meget voldsomt til i denne By. (Dipl. Norveg. I, No. 801 

 og VII, No. 434). Sandsynligvis kan man ogsaa henføre det Do- 

 kument af 24de August, hvoraf Nicolaysen har meddelt et Uddrag 

 i Norske Magasin, I, S. 572 flg., til samme Aar, 1447. I dette Til- 

 fælde har man deri nærmere Oplysning om, hvorledes det gik med 

 den Sag, Hr. Olaf Nilssøn havde reist mod Tydskerne for deres 

 „Opløb og Samhold". De maa da i Tiden nærmest efter Klage- 

 skriftets Afsendelse have optraadt paa en anden Maade end tid- 



