14 



Y. NIELSEN. KLAGESKRIFT OVER HR. OLAF NILSSØN. 



ningsverker, der kunde udholde et Angreb og forsvare Byen. Der- 

 lios udtalte han for Raadet, „at det ikke var raadeligt, at de til- 

 stedte gammel Skik og Privilegier hleve rykte, men heller konfirmeret 

 og stadfæstet'\ — og denne Mening blev den seirende, idet det 

 Forslag, som Rigsraadet udarbeidede, og som bagefter bekræftedes 

 af Kongen ved Retterboden af 4de December 1444, gik ud paa en 

 streng Overholdelse af de gamle Regler for Tydskernes Handel i 

 Bergen. 



For denne Politik blev Hr. Olaf Nilssøn en meget virksom 

 Mand. Med Iver vaagede han over Tydskernes Optræden og gik 

 snarere for vidt, end han skulde været altfor tilbageholden, hvor 

 det gjaldt om at skride ind. Hensynsløshed maa have været et 

 af de mest fremtrædende Træk i hans Karakter, forsaavidt denne 

 viser sig i de sparsomme og magre Kilder, og dette har medvir- 

 ket til, at det ikke lykkedes ham at naa detMaal, for hvilket han 

 arbeidede i Overensstemmelse med Rigsraadets Majoritet. Om det 

 overhovedet endnu skulde have været muligt at stanse den Udvik- 

 ling, der mere og mere sikrede Hansestæderne i Besiddelse af deres 

 Eneherredømme over den norske Handel, vilde dette kun have 

 ladet sig gjennemføre med andre Midler, end de, som Hr. Olaf 

 vilde anvende. Det sandsynlige er imidlertid, at paa denne Tid 

 alle saadanne Forsøg vilde have været umulige, og at de tiltrods 

 for al den Dygtighed og Energi, der kunde været udvist fra en eller 

 flere enkelte Nordmænds Side, dog vilde faldt lige uheldig ud. 

 Nikolas Kanes og Olaf Nilssøns Politik med Modstand til det 

 Yderste er ganske vist den mest tiltalende for en senere Tids pa- 

 triotiske Følelse, medens der i vore Øine maa klæbe noget ydmy- 

 gende ved den, som Erkebiskopen vilde slaa ind paa. Og dog har 

 sandsynligvis denne netop været den, som var mest afpasset efter 

 Forholdene. Aslak Bolt var ingen Patriot i' moderne Stil, saale- 

 des som man har villet gjøre ham til, og alene hans Optræden i 

 1444 burde have været tilstrækkelig til at forhindre, at der blev 

 gjort noget Forsøg i denne Retning. Et af hans mest udprægede 

 Karaktertræk har maaske netop været en vidtdreven Forsigtighed, 

 der frygtede enhver Politik, som forekom ham eventyrlig. Han 



