20 



Y. NIELSEN. KLAGESKRIFT OVER HR. OLAF NILSSØN. 



afvises, idet alene den Maade. hvorpaa han optraadte i 1446, efterat 

 hans Anskuelser ikke havde fundet det øvrige Rigsraads Bifald, 

 maa være nok til at rense den norske Kirkes Primas for en saadan 

 Mistanke. 



Om Hr. Olaf Nilssons Slægtskabsforhold vides, som bekjendt, 

 kun Lidet, — ikke en Gang, hvorvidt han var indfødt Nordmand, og 

 hvorledes han var komraen i Besiddelse af sin Hovedgaard, Talgø. 

 Klageskriftet meddeler heller ingen Oplysninger herom, og medens 

 det for Erik Sæmundssøns Vedkommende — maaske dog kun ved 

 en Misforstaaelse — bringer den ellers ukjendte Meddelelse, at 

 han tilhørte Familien Krukow, nævner det intet om Olaf Nilssøns 

 Familienavn eller øvrige Forhold. Af norske Kilder er det neppe 

 rimeligt, at der vil kunne tilveiebringes Oplysninger herom, medens 

 det fremdeles er muligt, at fornyede Undersøgelser i de nordtydske 

 Arkiver ville kunne skaffe saadanne. Foreløbig kan derved tæn- 

 kes paa Udgaven af Hanserecesserne, som snart vil være naaet frem 

 til det Tidspunkt, da Stridighederne i Bergen mellem Hr. Olaf og 

 Kontoret vare paa det stærkeste. Men der kan ogsaa fra andre 

 Kanter komme nye Kilder. For at vise Muligheden heraf, er det 

 nok at erindre om den Korrespondance fra Bergen fra disse samme 

 Aar, som Senator Smit har fundet i privat Besiddelse i Bremen, og 

 hvoraf han i Aargangen for 1874 af Hansische Geschichtsblåtter 

 bl. a. har meddelt, hvad der angaar Hr, Olaf Nilsson. 



Med Hensyn til Skomagernes Forpligtelse til at deltage i Le- 

 dingen er der netop for de her omhandlede Aar en meget paa- 

 faldende Omstæudighed. Da jeg inden kort Tid haaber at kunne 

 behandle de tydske Haandverkslaug i Bergen i en særegen Mono- 

 grafi, har jeg her ikke villet indlade mig nærmere derpaa. Jeg 

 vil heller ikke paastaa, at jeg netop har truffet den mest tilfreds- 

 stillende Forklaring, men vil dog i denne Forbindelse ikke und- 

 lade at omtale dette for at henlede Opmærksomheden paa For- 

 holdet. I et Privilegium af 29de August 1445, der var udstedt 

 med Raadets Samtykke og i det Væsentlige kun var en Fornyelse 

 af ældre Privilegier, fritog Kong Kristofer udtrykkelig de i Vaags- 

 bunden bosatte Skomagere for de Skatter og Byrder, som paalaa 



