2 H. H. KEUSCH. GRUNDFJELDET I 80NDRE SØNDMØR OG NORDFJORD. 



ved de talrige nøgne Vægge ud mod Havet faar man ofte god Ind- 

 sigt i Fjeldmassernes indre Bygning. Men paa den anden Side er 

 de raadende Bergarters Karakter over den hele Strækning saa ens- 

 artet, at man vel endnu i Fremtiden maa arbeide meget, før man 

 fuldstændig kan udrede den herværende Lagrækkes Over og Under. 

 Gneis og Gneis-Granit ere næsten eneherskende. Kun i ganske 

 underordnede Smaapartier optræde andre Bergarter: Hornblende- 

 gneis med Marmorlag, stribet, lys Labradorsten, mørk Gabbro, Oli- 

 vinsten, Eklogit og etsteds lidt rød Granit. 



Gneis og Gneis-Granit. Disse Bergarter ere, hvad de sammen- 

 sættende Bestanddele angaar, gjennemgaaende typiske : sort Glimmer, 

 hvid eller rødlig Feldspat og Kvarts. Af Feldspat har jeg aldrig 

 iagttaget andet end Orthoklas. Paa Kartet er aflagt med graat 

 god Gneis med tydelig Lagning, med rødt Gneis-Granit, en meget 

 ensartet Bergart, for en stor Del graa af Farve, mere grovkornet 

 og glimmerfattig end foregaaende, ikke ganske Granit, saasom 

 Glimmerbladene vise Spor af en vis parallel Anordning, de ere 

 gjerne orienterede overensstemmende med den tilgrændsende Gneis's 

 Lagning, og paa den anden Side heller ikke Gneis, saasom Paral- 

 lelstrukturen ikke er tilstrækkelig tydelig udviklet; saaledes kan 

 man ikke tage Kompasset frem og gjøre Strøg- og Faldobservationer. 

 Med graa Skraffering [lodret skrafferet] ere aflagte de Strækninger, 

 hvor Gneisens Lagning er utydelig, hvor Bergarten viser en mere 

 udpræget Parallelstruktur end i Gneis-Graniten; men hvor den dog 

 paa den anden Side er saa paafaldende ensartet i Sammenligning 

 med den egentlige Gneis, at man har vanskeligt ved at udskille 

 enkelte, sammenhængende, karakteristiske Lag. Af saadant Fjeld, 

 om hvilket man ikke ved, hvorhen man skal regne det, meddeles 

 her to Tegninger. Fig. 1 viser 1 □ Alen Fjeld fra Kyststrækningen 

 mellem Sæbø og Standal ved Jørundfjord. I forholdsvis glimmer- 

 rig, gneislignende Bergart optræde smaa, tildels noget uregelraæs- 

 sige, mere eller mindre tynde, lindseformige Partier af en grovkor- 

 nigere, glimmerfattigere, granitlignende Bergart. Fig. 2 forestiller 

 1 □ Alen Fjeld fra Østsiden af Kilspollen, der støder til Østefjord. 

 I middelskornig graa Gneis med overveiende Feldspat og Kvarts 



