6 H. H. REUSCH. GRUNDFJELDET I SØNDRE SØNDMØR OG NORDFJORD. 



parten af Marmoren er middelskornig, en Del derimod finkornig 

 og ved mer eller mindre hyppig Optræden af Smaaskjæl af et 

 kloritlignende Mineral udsondret i Lag. I det Marmorparti, hvor 

 denne Varietet især iagttages, indtager den Midten. Dens Strøg- 

 og Faldretning svarer til den omgivende Gneis's. 



Sydligst paa Gurskeøen findes et Parti Marmor, lignende den 

 paa Voksøen. I dette er iagttaget smaa Aarer af hvid, sandagtig 

 Kvarts og grønlighvid Feldspat med lidet tydelige Gjennemgange 

 samt dertil lidt hvid Glimmer. 



Gabbro harjegfundet paa fem Steder. — Høideryggen afSkyr- 

 fjeld paa Sandøen indtages af et Parti lys, stribet Gabbro, der 

 har sin største Længdeudstrækning i nordvest — sydøstlig Retning. 

 Bergarten bestaar af hvid, finkornig Feldspat, der oftest ser ud 

 som hvidt, raffineret Sukker ; under Mikroskopet ser man en skjæv 

 Feldspat; om der ogsaa er en ret Feldspat tilstede lcd sig ikke 

 afgjøre. Heri ligger et grønagtigt, finkornigt Mineral samlet i flad- 

 trykte, temmelig uregelmæssig formede Smaapartier, der paa Tver- 

 brud tegne sig som indbyrdes nogenledes parallele Striber og lang- 

 strakte Pletter. Mineralet ser saavel makroskopisk som mikrosko- 

 pisk ud som Hornblende. Denne Bergart ledsages af en skifrig 

 Sten bestaaende af de samme Bestanddele og desuden Glimmer. 

 Saavel Skifrigheden hos denne Bergart som de Lag, hvori den egent- 

 lige Gabbro udsondres paa Grund af sin vekslende Hornblenderig- 

 dom, svarer i Faldretning til den omgivende, nordostligt faldende 

 Gneis. Saadan forekommer forresten ogsaa indleiet i selve Gab- 

 broen. 



Den skifrige Bergart smuldrer let op i Smaakrummer; den 

 anden falder derimod hen i større eller mindre Stene. Herved 

 dannes — især paa Fjeldets nordostlige Side — lyse Urer af Sand 

 og Sten, som kan sees allerede paa lang Afstand 



') Den lyse Bergart har givet Fjeldet dets Xavn, Skyrfjeld. Skyr betyder sur Melk. 

 Der fortælles følgende Sagn: En Jotunkvinde blev forfulgt (af Hellig Olaf?). 

 Paa Flugten skrævede hun over fra Gjøna paa Gurskeøen til Sandøen. I Farten 

 gik Pindeu ud, som holdt Laaget paa en Amber sur Melk, hun bar paa. Her- 

 ved spildtes noget paa Fjeldet, saaledes sora sees den Dag i Dag. 



