l4 H. H. REUSCH. GRUNDFJELDET I SONDRE SØNDMØR OG NORDFJORD. 



dan. Kort nord for Hareide har man gode noget bølgende Gneislag 

 hældende omtrent 45^ mod 0. Længere nord: mindre gode, hældende 

 NNO. Fjeldet ovenfor Kvitnæsset: Gneis; Lagning ikke altid god at 

 iagttage ; ved den herværende Spalte i Fjeldet, Skolmerevnen : Gneis; 

 Strøg NNO. — VSV. ; Faldretningen ikke constant Skredheien vest for 

 Brandal: et nær Overfladen meget forvittret Olivinstenparti med smaa 

 Aarer af Asbest med Talk og Talkspat. 



Sandø. Den sydvestlige Del bestaar af Gneis-Granit, indesluttende 

 Smaapartier af Eklogit. Nær Skaret noget Gneis. 



Risto. Nordlige Del : Gneis strygende VNV, — OSO.; Fald modN.; 

 tildels dog Foldninger. Sydlige Del: Gneis faldende mod SY. 



Kvamsø. Med Undtagelse af den nordvestlige Del bestaar hele 

 Øen af Gneis-Granit. 



Statlandet. Fra Eltevik over Horningvaag til Staalet: Gneis i sno- 

 ede og vredne Lag; maaske heller at regne til Gneis-Granit. Staalet 

 selv dog nærmest Gneis. Fjeldet sydost for Horningvaag: god Gneis- 

 Granit; længer syd: en bedækket Fjeldslette ; Taarevandet : Gneis-Gra- 

 nit. Sydvestlige Bred af Dalbøvandet: Gneis med noget varierende Fald- 

 retning. Hovedretningen af Faldet N. Dette synes i det Hele at gjælde 

 for den sydvestlige Side af Mørkedalen, efter hvad man paa Frastand 

 kan dømme af Fjeldets Udseeude. Fjeldplateauet mod S. herfor be- 

 dækket. Nordvestsiden af Hoddevikdalen : noget bølgende Gneislag 

 faldende temmelig fladt mod NO. Paa den anden Side af Dalen saaes 

 lignende Forhold. Ned mod Drage: Gneis. Drage: Gneis, faldende 

 svagt nordostlig. De steile Sider ud mod Havet mellem Drage og Faa- 

 kornet: Gneis. Samme Bergart sees fremdeles særdeles vakkert i bøl- 

 gende, svagt mod N. eller NO. faldende Lag i Fjeldvæggene mellem 

 Faakornet og Furestaven. Dragseidet: Gneis, hældende i det Hele mod 

 N. Enerhaug, sydligst paa Statlandet: Gneis. Noget N. for Gaar- 

 den iagttages paa Stranden Lagenes Fald at være mod SO.; et Stykke 

 længere N. hælde de steilt mod NNO. Denne Faldretning synes, 

 efter Fjeldets Udseende at dømme, at være raadende over en noget 

 større Strækning. Ved Veien ovenfor Enerhaug: Gneis hældende mod 

 SO. ; videre op : tvivlsom Faldretning. Paa det høieste af Eidet, 

 Mandseidet, Fald mod SO. Ogsaa øst for Kjødspollen synes Gneisens 

 Faldretning, for saavidt man kan slutte noget herom paa Afstand, at 

 være denne samme, mod SO. Nedstigningen til Eide : Gneis-Granit. 

 Langs Stranden udover mod Berge ligger nedstyrtet store Urer af Gneis- 

 Granit. Ved Lesto har man lidt fast Fjeld: Gneis, dels i utydelige 



