14 



Y. NIELSEN. BIDRAG TIL DE NORDISKE RIGERS HISTORIE. 



saavidt det var muligt.^) Metternich modtog Forslaget, men rig- 

 tignok under andre Forudsætninger end de, der havde bevæget 

 hans preussiske Kollega til at fremsætte det. For denne var Frygt 

 og Uvilje mod Frankrige det Bestemmende. I Metternichs Øine 

 var Rusland endnu farligere end den vestlige Keiserstat, og det 

 mere i sin Fornedrelse end i sin Storhed. Han ventede sig nemlig 

 ingen anden Udgang af Krigen end et fuldstændigt Nederlag for 

 Rusland, der vilde gjøre dette til Frankriges fuldstændige Livegne 

 og paa Grundlag af et nyt Tilsiterforbund gjøre de Lænker, hvori 

 Europa holdtes fanget, endnu stærkere. Fremfor Alt frygtede han 

 for, at det derved vilde gaa ud over Preussen; at redde denne 

 Stat, hvis fortsatte Bestaaen han betragtede som en Nødven di gh ed 

 for Europa og Østerrige, var under disse Forhold for ham en væ- 

 sentlig Del af hans politiske Opgaver, og deri har man Nøglen til 

 Metternichs Politik i det følgende Aar. 



Men Metternich var ingen Sværmer. Han var ikke den, der 

 kjæmpede for Idealer, men alene for praktiske Øiemed. Han an- 

 saa enhver anden Politik for farlig, og uden just at ville arbeide 

 paa at skaffe det haardt bøiede Preussen dets tabte Stilling som 

 Stormagt tilbage, var det ham nu især om at gjøre at bevare en 

 Bundsforvandt, der kunde staa paa samme Side, som Østerrige, 

 naar Kampen var endt, og den Part, som blev Seierherre, skulde 

 tilegne sig Byttet for at uddele Belønninger eller fordre nye Op- 

 ofrelser. Herom var Metternich allerede paa det Rene, og herom 

 havde han allerede udtalt sig for Preussens ledende Statsmand, 

 inden han modtog Underretningen om den Ulykke, der havde ram- 



I sit ovenfor paaberaabte Verk (I, 15) omtaler neken under Skildringen af 

 disse Forhandlinger ogsaa en Beretning af en østen'igsk Diplomat, der havde 

 gjennemreist en stor Del af Rusland. Denne maatte i Dubno lade sig forestille 

 for Admiral Tschitschagoff, ^,der in riicksichtslosem Tone sich ausliess iiber die 

 Beforderung seines Nebenbuhlers, Kutusof — — — — , gi-osses Misstrauen gegen 

 Schiveden und den Kronprinzen aiisserte, um so /ester aber zu rechnen schien auf 

 den treuen Verbundeten der Russen, den W inter" . Smlgn. Vide nskabs -S elsk.s 

 Forhandl. 1876, No. 7, S. 13. 



