18 Y. NIELSEN. BIDKAG TIL DE NORDISKE RIGERS HISTORIE. 



bl. a. have sin Opmærksomhed henvendt paa Polen, hvis Tilvæ- 

 relse under den ene eller anden Form, som Hertugdømmet War- 

 schau eller Kongeriget Polen, Metternich betragtede som meget 

 farlig for Østerrige. 



Ingen af disse Instruktioner havde nogen Hentydning til For- 

 holdene i Norden, og forsaavidt den ene eller den anden af de to 

 østerrigske Diplomater — formodentlig især Lebzeltern — virke- 

 lig skulde have faaet det Hverv udtrykkelig at forhøre sig om 

 Stemningen med Hensyn til Norge, — saaledes som man troede i 

 Hofkredsene i Kjøbenhavn — maa dette enten have været ved en 

 særskilt, endnu ikke offentliggjort Instruktion eller ogsaa kun været 

 dem paalagt mundtlig. For Østerriges Interesser havde de nor- 

 diske Forhold endnu kun en forholdsvis underordnet Betydning, 

 saalæuge Hovedøiemedet for Metternichs Politik maatte blive at 

 forlægge Krigens Skueplads udenfor Keiserdømmets Stater. Men 

 for de nordiske Riger var de to Diplomaters Sendelse alligevel en 

 betydningsfuld Begivenhed, som en Indledning til en mulig Foran- 

 dring af den østerrigske Politik. Man var i Kjøbenhavn vidende 

 om, at der i Wien herskede Sympathier for Monarkiets Oprethol- 

 delse, og der har ganske sikkert foreligget Udtalelser i denne Ret- 

 ning fra Metternich. I det Øieblik, Østerrige nærmede sig til de 

 allierede Magter, fik det ogsaa Indflydelse paa Ordningen af de 

 nordiske Forhold, og det var da en betydningsfuld Sag for den 

 dansk-norske Regjering, at den ved given Anledning kunde være 

 sikker paa at finde en Støtte hos den østerrigske. Dette forklarer 

 den store Opmærksomhed, hvormed man i Kjøbenhavn og Stock- 

 holm fulgte Baron Wessenbergs Sendelse, og som blev end mere 

 forøget. da han lagde Veien til England over Kjøbenhavn. Om 

 denne hans Reise indeholde Grev Lutzows Depescher til Metter- 

 nich flere Oplysninger. 



I en Depesche af 20de Februar 1813 meddelte Grev Liitzow, 

 at Kongen og Rosenkrantz for Alle udtalte sin Glæde over Baron 

 Wessenbergs Sendelse, og at Thornton ogsaa havde udtalt sig ora 

 Norge i Overensstemmelse med Regjeringens Ønsker. I Kongens 

 og sit eget Navn havde Rosenkrantz gjentagne Gange takket Liit- 



