26 Y. NIELSEN. BIDKAG TIL DE NOKDISKE RIGEKS HISTORIE. 



men omtalte dog kortelig dens Indhold. Liitzow vidste ogsaa at 

 berette — i den Depesche af 13de April 1813, hvori han gjengav 

 denne Samtale for Metternich, - at man i Stockholm var høist 

 fortørnet over Dolgoruckis Sendelse, samt at Thornton, der følte 

 sig krænket ved, at Danmark ikke syntes at ville underhandle med 

 ham, udtalte sig meget stærkt herom. 



Stemningen i Kjøbenhavn svingede i denne bevægede Tid frem 

 og tilbage. Den ene Dag plagedes man af ængstelig Frygt for 

 Fremtiden, den næste saa man denne imøde med tillidsfuld Ro. 

 I to Depescher til Metternich af 17de og 20de April omtalte saa- 

 ledes Liitzow, at det blev almindelig troet, at den svenske Kron- 

 prins for Øieblikket havde opgivet sine Planer paa Norge, og at 

 man derfor nu var mere rolig med Hensyn paa disse. I den første 

 af dem omtalte han ogsaa, at Alquier for ham havde talt om de 

 Rygter, der vare i Omløb om en Alliance imellem Østerrige og 

 Rusland. Men paa samme Tid manglede det ikke paa Forsøg paa 

 at gjøre Regjeringen mistænkelig imod Østerriges Hensigter, idet 

 man søgte at indbilde den, at denne Stat allerede havde givet sit 

 Samtykke til Norges Afstaaelse. Herover var navnlig Rosenkrantz, 

 ein ausserst reitzharer und lebhaft fuhlender Mann, meget urolig. 

 For Øvrigt var Liitzow fremdeles nøie underrettet ora, hvad der 

 foregik. Saaledes havde han faaet Rede paa den Promemoria, som 

 Prins Kristian havde overleveret sin Fætter Kongen paa dennes 

 Fødselsdag, 28de Januar, hvori han indtrængende raadede ham til 

 at slutte Fred med England.') Liitzow omtaler denne i en De- 

 pesche af 20de April 1813 i følgende Ord: Aus verldssigen Quel- 

 len hahe ich erfahren, dass Frins Christian, ein ebenso bescheidener^ 

 als viélseitig gebildeter, von ivahrer Vaterlandsliebe beseelter Furst, 

 dem das Wohl dieses Staates seJir am Her zen liegt, vor einiger Zeit 

 dem Konige eine Memoire iibergeben hat, ivelches auf diesen Mon- 

 arcJien einen tvesentlichen Einfluss hatte und ihn vorsiiglich vermochte 

 England Friedens Antråge m thun. Der Prinz hesitzt allgemeine 

 Achtung und Zutrauen, vorsiiglich schdtsen ihn die Herm von Bo- 



*) Sørensen, Kampen om Norge, I, 61 flg. 



