42 



Y. NIELSEN. BIDRAG TIL DE NORDISKE RIGERS HISTORIE. 



pourront jmnais, aprés la déstruction du Maréchal Davoust, devenir, 

 ni bien considérahles, ni fort å craindre, le Prince Boyal se conten- 

 i er alt de les observer par un corps suffisant, maitre du Holstein 

 sans pousser Lui-méme avec tontes Ses forces jusqu^å la pointe du 

 Jutland et joindrait dabord avec le reste de Ses troupes celles, qui 

 avaient déjå pris les devants vers la Mollande. Hertil svarede Wet- 

 terstedt, at dette stemte med, hvad der var udtalt i det af ham 

 overbragte Brev fra Kronprinsen. Keiserens Opfatning har han 

 selv i sin Rapport gjengivet i følgende Ord: Il s'en suit ainsi, 

 Monseigneur, que S. M. I. regarcle la xorise de Hambourg et de 

 Liibeck, comme des événémens prealables å Votre marche sur la Hol- 

 lande, ce qui repond entiérement aux vues de V. A. R. I Samtalens 

 videre Løb kom man ind paa Spørsmaalet om den Erstatning, som 

 skulde bydes Danmark, og Wetterstedt nævnte derunder Svensk 

 Pomern og Mecklenburg. Keiseren svarede dertil, at Sverige al- 

 drig burde afstaa Pomern, og at Hertugen af Mecklenburg da ogsaa 

 maatte have en Erstatning; han sagde derhos, at han altid havde 

 troet, at man kunde vente med Norges Afstaaelse til den almin- 

 delige Fred, men hvis imidlertid Kongen af Danmark skulde holde 

 fast ved sin AUiance med Frankrige, maatte man overlade ham 

 til hans Skjæbne. Derpaa talte begge de svenske Sendebud om 

 Anvendelsen af russiske Tropper mod Danmark, og om de ved St. 

 Aignan fremsatte Fredsforslag. Ved Audiensens Slutning ytrede 

 Keiseren, at han gjentog sin tidligere Forsikring: Je ne rentrerai 

 point en Russie, et aucune bataillon Russe n^y entrera, sans que la 

 Norvége ne soit réunie å la Suéde. — Den 21de Kl. 10 om For- 

 middagen havde Wetterstedt Audiens hos den preussiske Konge: 

 Je Lut parlai, skriver han herom i sin Rapport, de la nécessité de 

 fixer les indemnités pour le Danemarc, et Sa Majesté ne paraissait 

 gouter cette idée et les raisons, dont je Vappuyais, mais exprima 

 cependant son embarras sur le mogen de trouver une indemnité par- 

 eille. Derpaa taltes om Felttogsplanen. — Senere gik Wetterstedt 

 med Knut Bildt til Metternich, som erklærede, at det ikke var 

 Kronprinsen af Sverige, men den allierede Arme's høire Fløi, som 

 nu angreb Hamburg og de Danske. Grev Bombelles, som nu afgik 



