CHRISTIANIA VTDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 7. No. 12. 



49 



kaldt ved Keiserens venskabelige Følelser for Kongen af Danmark, 

 var kun iine derniere tentative. Bombelles foreholdt Rosenkrantz 

 de umaadelige Fordele, som vilde følge af en Tilslutning til de 

 Allierede, og navnlig udmalede han Englands Tilbøielighed til at 

 slutte Fred paa liberale Vilkaar; men den Fred, som ønskedes af 

 syv Ottendedele af Kongens Undersaatter, kunde alene opnaaes ved 

 en Afstaaelse af Trondhjems Stift. Rosenkrantz hørte længe her- 

 paa med Opmærksomhed og anerkjendte Rigtigheden af hans Be- 

 mærkninger — mais le nom seul du Drontheim a totalement démenté 

 Vexpression de sa phisionomie. Il n'a pas été le maitre de cacher 

 sa perplexité et son mécontentement et a commencé par m' assurer, 

 que le Boi n^écouterait jamais aucune proposition qui aurait pour 

 hase la cession dhm seul village de Norvége. Hertil svarede Bombel- 

 les rolig og bestemt, at han da var tvungen til at reise paa Grund 

 af sine bestemte Instruktioner, men at hans Afreise serait le sig- 

 nal de la perte inévitable d\m monarchie, qui pendant tant de siéc- 

 les a figuré avec Jionneur et souvent avec gloire dans Vhistoire de 

 VEiirope, Bombelles reiste sig, men Rosenkrantz tog ham venlig 

 i Haanden og bad ham blive siddende. Il m'assura, que quoique 

 Norvégien lui-méme, la grandeur du danger était effectivement 

 telle, quHl se croyoit en Jionneur dans Vohligatian de conseiller au 

 Hoi son maitre un sacrifice, mais quHl prévogait, que ses avis ne 

 seraient point écoutés. Bombelles vilde ikke for Metternich gjen- 

 tage de lange Indvendinger, som Rosenkrantz anførte for at bevise 

 Umuligheden af Trondhjems Afstaaelse. Tilsidst havde han bedet 

 denne sætte sig ind i den farlige Situation, hvori Danmark befandt 

 sig, og foreholde Kongen, hvor meget en fast og sikker Optræden 

 nu vilde gavne. Han anvendte sin mest insinuant og caressant 

 Tone for at gjøre Indtryk paa Rosenkrantz, et il m'échappa comme 

 d'ahondance de coeur, que les chances de Vavenir étaient incalculah- 

 les, qu^une cession n' était pas toujours éternelle, et que le Danemarc, 

 une fois ramené aux vrais principes, pourrait, sHl le voulait, gran- 

 dement halancer Vamitié des puissances alliées pour la Suéde. 

 Cette phrase, jetée nonchalament, ne fut perdue, et je m^appergus 

 qu^elle ranima visiblement la phisionomie de Mr. MosenJcrantz. 



Vid.-Selsk. Forh. IbTT. 4 



