CHRISTIANIA VTDENSK.-SELSK. FORHANDL. 18 7 7. No. 12. 119 



Fra Tiden efter Ankomsten til Kjøbenhavn er der nu ikke 

 bevaret nogen Rapport fra Steigentesch, bverken i Original eller i 

 Uddrag. Llitzows Rapporter fra samme Tid dvæle fornemmelig 

 ved Kongens Planer om at reise til Wien og Forboldene i Norge. 

 Under 20de August indberettede han, at Kongen havde meddelt 

 Steigentesch sit Ønske om at kunne reise til Kongressen i Wien, 

 og omtalte derhos den yngre Bernstorfs Sendelse til denne Ho- 

 vedstad. Under 27de August skrev han, at der taltes om en Op- 

 stand i Norge, som skulde være rettet mod Haxthausen. 3 Dage 

 senere sendte hanMetternich en længere Rapport, hvori bl. a. oplystes, 

 at den engelske iMinister, idet han berettede sin Regjering den 

 Samtale, som Kommissærerne i Uddevalla havde med Kronprinsen, 

 havde talt du ton pcu mésuré, qiie ce Prince se pcrmdtait envers 

 eux, ainsique les menaces, qu'il a Imicés envers ta cour de Dane- 

 marc. Som Svar modtog han en Note fra Castlereagh til Thorn- 

 ton, hvori meddeltes, at Kabinettet i St. James som Bevis paa, at 

 det erkjendte, at det danske Hof redelig havde opfyldt sine For- 

 pligtelser mod Sverige, havde udvexlet Ratifikationerne paa Freds- 

 traktaten og gav Danmark tilbage dets Kolonier i Ost- og Vest- 

 indien — samt at England ikke kunde være ligegyldigt ved at 

 erfare, at Kronprinsen fremdeles fastholdt des vues hostiles contre 

 le Danemarc, et quHl pensait å une attaque sur la Zeelande- 

 méme, s^il apprenaif, qiCil y a des mouvemens inilitaires dans ce 

 pays. Castlereagh paalagde endvidere Thornton at vaage over, at 

 Kronprinsen ikke foretog sig noget imod Danmark, et de remettre 

 au ministere Suédois une remontrance aussi forte que prononcée 

 dans le cas, oi\ il s\ipparait, que le Prmce Royal voulut tirer 

 Vepée contre cette puissance et fedre une invasion dans ce pays- ei. 

 Den engelske Minister havde i denne Anledning sagt til Liitzow, 

 at hans Regjering syntes at lægge en overdreven Vægt paa Kron- 

 prinsens Udtalelser, da han ofte i Vrede kom med Ytringer, som 

 han bagefter ikke kunde vedstaa: Le ministre Anglais me parle 

 souvent de la nécessité de soutenir et méme d^aggrandir la Suéde; 

 il regarde cela comme indispensable au maintien de Véquilibre dans 

 le Nord et contrehalancer le pouvoir de la liussie, qui augmentait 

 dhme maniére trop cdlarmante pour le reste de V Europe. Liit- 

 zow vidste ikke, om dette var hans Regjerings Opfatning, ou si 

 c'est une prédilection personelle pour la Suéde, oa il a residé long- 

 tems. qui lui dicte ce langage. Tawast talte med Stolthed ora, 

 at Kronprinsen ordnede Alt i Norge, uden at behøve russiske 

 Tropper, og udtalte sig høilydt over Ruslands ærgjerrige Planer og 

 Udvidelseslyst. Derimod gav han sig Skin af at være meget vel- 

 villig mod Danmark. Prins Kristians Sygdom var une maladie de 

 commande; Kongens Afreise til Wien skulde være fastsat til den 

 8de i næste Maaned. 



Under 3die September 1814 indberettede Grev Liitzow, at 

 Rosenkrantz havde foreslaaet ham at ledsage Kongen paa dennes 

 Reise til Wien, men at han havde afslaaet dette, da det vilde 



