CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 87 7. NO. 13. 3 



skuelser om, hvor den menneskelige Videns Grændser kunde 

 ligge, kun en Gradsforskjel. 



Videnskaben selv, paa sit nuværende Standpunkt, magter ikke 

 heller at give Svaret paa det Spørgsmaal, hvilken af de to Natur- 

 opfatninger er den rette; men flere af dens nyere Resultater ere 

 dog i saa Henseende heller ikke uden Betydning. I den moderne 

 mekaniske Theori for Gasserne er ikke uden Held Fjernvirknin- 

 gen erstattet af det elastiske Stød af de — som man da tænker 

 sig — i alle Retninger omkringfarende Gaspartikler ; og ved hy- 

 drodynamiske Problemers Løsninger har man paa forskjellig Maade 

 paavist Fremkomsten af apparente Kræfter, der i væsentlige Punk- 

 ter ere analoge med dem, der træde os imøde i Naturen. Det 

 tør ogsaa for mange falde vanskeligt at forene med Fundamental- 

 loven for Legemernes Inerti en Sats som den, at et ubesjælet Le- 

 geme blot i Kraft af et åndets Tilstedeværelse, uden at noget ma- 

 terielt forbindende gives, skulde erhverve en Evne til at forandre 

 sin Bevægelsestilstand, som det ellers ei besidder. 



Imidlertid, som en Følge af Forskningens videre Fremskridt, 

 skulde det maaske fortsat vise sig, at Sammenhængen i Naturen 

 fik sin enkleste P^orklaring, om ingen materiel Aarsag længer tænk- 

 tes for skilte Materiedeles Indvirkninger paa hverandre. Blev 

 dette Tilfældet, saa skulde disse Attraktions- og Repulsionsfæno- 

 mener, — der paa det Standpunkt, hvorpaa vi befinde os, have 

 begyndt atter at forekomme Mange saa gaadefulde, ~ vistnok 

 fremstille sig som forhen for os som uforklarlige; men paa det 

 vundne Grundlag af den størst mulige Simpelhed og en gjennem- 

 ført Enhed skulde de formentligen ophøre at forekomme os 

 absurde. 



Idet man tildelte Materien Inerti og iboende Kræfter, vilde 



man dog neppe, saafremt ikke tvingende Grunde forelaa, kunne 



samtidig opfatte dens Ugjennemtrængelighed som noget deraf uaf- 



hængigt tredie. Denne Egenskab var det tvertimod da naturligt 



at søge at tilbageføre til repulsive Kræfter virkende paa de mo- 



lekulære Afstande. Og selv Materiedelenes virkelige Existence 



som noget rumligt udstrakt maatte ikke usandsynligt opgives for 



1* 



