20 



C. A. BJERKNES. OM DEN NEWTONSKE NATUROPFATNINQ. 



ætheriske Medium kan forplantes langs dem, fra den ene Ende 

 til den anden, ensformig og uden Afbrud." 



I den otteogtyvende Qvestion gjør Newton atter Indvendin- 

 ger imod, at Mediet skulde være et tæt Fluidum. Saafremt 

 ingen Porer eller Aabninger fandtes, maatte det være tættere end 

 Kviksølv og Guid, og det maatte da frembyde en stor Mod stand 

 moå Planeternes og Kometernes Bevægelser. Newton forudsæt- 

 ter her aabenbart al Mate rie ens med Hensyn paa sin Sub- 

 st ants. Han forkaster navnlig Forestiljingen om et Fluidum 

 uden Modstand mod Bevægelserne. For at denne altsaa skulde 

 være tilstrækkelig ringe, maatte dette Fluidum — hvilket Newton 

 et Sted i Forbigaaende synes svagt at antyde, Euler derimod i en 

 af sine Afhandlinger : sur la nature des moindres parties de la 

 matiére, udtrykkelig fremhæver — som det Tyngden frembringende 

 Medium i Modsætning til den øvrige Materie være af en forskjel- 

 lig og ulige finere Art. 



Og for at forkaste et saadant Me dium, der, idet alle Porer 

 ere lukkede, ved sin Tæthed vilde standse alle Bevægelser og Vi- 

 brationerne af Legemernes Dele, — i hvilke Vibrationer deres 

 Varme og Aktivitet bestaar, — henholder Newton sig til de gamle 

 græske Filosofers Autoritet. ..Disse gjorde et Vakuum og Atomer 

 og Atomernes Tyngde til de første Principer af deres P^ilosofi, idet 

 de stiltiende henførte Tyngden til en anden Grund end den tætte 

 Materie.^) Senere Filosofer banlyste Betragtningen af en saadan 



') En Modsigelse af foregaaende Ytringer synes her at være tilstede, og man kunde 

 fristes til at antage, at Tyngdens immaterielle Aarsag her ikke alene stærkt, 

 men udeliikkende betonedes. Men Ordet Vakuum maa selvfølgelig forstaacs 

 overensstemmende med Newtons egen Brug af dette Ord i sin attende Qvestion. 

 Herefter er Tomrummet ikke tomt i absolut Forstand; det er opfyldt af et 

 subtilt, vibrerende Medium. Hvad her menes, er da muligvis dette. Hvad be- 

 træffer Atomernes Tyngde, er dennes Grund ikke at søge i et omgivende Flui- 

 dum (opfyldt af de Descartcs'ske Ilvirvler); thi dette vihle paa Grund af sin 

 Kontinuitet — Materiens Enhed her forudsat — og deraf følgende store Tæt- 

 hed hindre enhver Aktivitet og Bevægelse; et saadant Fluidums Existence stri- 

 der derhos mod de Fænomener, man iagttager, og cr kun en Opdigtelse, en ør- 



