26 C. A. BJERKNES. OM DEN NEWTONSKE NATUKOPFATNING. 



istand til at opdage og gjøre aabenbare. Saadanne skjulte Egen- 

 skaber sætte en Stopper for Naturfilosofiens Fremskridt og ere 

 derfor i de senere Aar blevne forkastede. At fortælle os, at en- 

 hver Slags Ting er begavet med en skjult, specifik Egenskab, ved 

 hvilken den virker og frembringer aabenbare Effekter, er at for- 

 tælle os Ingenting, men at udlede to eller tre almindelige Bevæ- 

 gelsesprinciper fra Fænomenerne og bagefter at fortælle os, hvor- 

 ledes alle legemlige Tings Egenskaber og Aktioner ere en Følge 

 af disse aabenbare Principer vilde være et stort Fremskridt i Fi- 

 losofien, omendskjønt disse Principers Aarsager endnu ikke ere 

 blevne opdagede ; og derfor nærer jeg ikke Betænkelighed ved 

 at fremsætte de ovennævnte Bevægelsesprinciper, der besidde en 

 stor Almindelighed, og overlader deres Aarsager til at 

 blive udfundne". 



Newton fortsætter her, idet han omhandler Nødvendigheden 

 af et høieste Væsens Existence som den sidste Grund for alt: 



„Nu, ved Hjælp af disse Principer," siger han, „synes alle 

 materielle Ting at have været sammensatte af de ovennævnte 

 haarde, faste Partikler, paa forskjellig Maade ordnede sammen 

 ved den første Skabelse efter et intelligent Agens's Raad. Thi 

 det stod til ham, som skabte dem, at sætte dem i Orden. Og 

 om han gjorde saa, saa er det ufilosofiskt at søge efter en anden 

 Oprindelse til Verden, eller at paastaa, at den kunde fremgaa af 

 et Kaos, blot ved Naturlovene; omendskjønt den, naar den en- 

 gang er dannet, ved Hjelp af disse Love maa vedblive for mange 

 Aldre. 



Thi medens Kometerne bevæge sig i meget excentriske Kredse 

 i alle Slags Stillinger, saa kunde den blinde Skjæbne aldrig be- 

 virke, at Planeterne bevæge sig en og samme Vei i koncentriske 

 Kredse, nogle ubetydelige Uregelmæssigheder undtagne, som maa 

 have hidrørt fra gjensidige Aktioner af Kometer og Planeter, og 

 som ville være skikkede til at voxe, indtil dette System tiltræn- 

 ger en Reformation. Saadan en underfuld CJniformitet i det 

 planitære System maa skyldes Virkningen af et Valg. 



