1890.] 



OVERSIGT AE NORGES CRUSTACEER. 



33 



14. Daphnia lacustris, G. 0. Sars. 



Denne Form staar vistnok meget nær D. longispina, men 

 jeg Ander dog, at den ber specifisk adskilles, da jeg aldrig har 

 været i Tvivl om dens Bestemmelse. Fornden den typiske 

 Form forekommer hos os 3 meget udprægede Varieteter, som 

 jeg har truffet paa flere, vidt skilte Lokaliteter. Den første 

 af disse, var. angustifrons, udmærker sig ved en meget paafal- 

 dende Form af Hovedet, der noget minder om samme hos Sl. Simo- 

 cephalits; den anden, var. aqvilina, er tidligere af mig characte- 

 riseret som en egen Art; den tredie, var. alpina, som jeg har 

 tåget i nogle af vore høiest beliggende Fjeldvande, ligner noget 

 døn sidstnævnte Varietet, men skiller sig blandt andet ved sin 

 intensive mørke Farve, der varierer fra blaagraat til næsten sort. 



15. Daphnia galeata, G. 0. Sars. 



Den characteristiske hjelmformige Fortsats, hvori Rygkanten 

 af Hovedet gaar ud fortil, er i Regelen hos de første, om For- 

 sommeren optrædende Generationer utydelig, ofte neppe antydet, 

 og saadanne Individer ligner da adskilligt D. lacustris, fra hvem 

 de dog altid lader sig adskille. Jeg har opført denne Form som 

 en egen Varietet under iBenævnelsen oltnsifrons. Hos den 

 næste her opførte Varietet, microcepliala, tidligere af mig cha- 

 racteriseret som distinct Art, er Hovedet ikke blot uden ethvert 

 Spor af den ovenomtalte Fortsats, men til og med af ualminde- 

 lig ringe Størrelse og jevnt afrundet. hvad der giver denne Form 

 et ganske eget Physiognomi, og dog kan jeg efter en nøie Un- 

 dersøgelse ikke tvivle om, at den hører ind under nærværende 

 Art. Af de 3 følgende Varieteter er navnlig den sidste. var. 

 oxycephala, temmelig afvigende og synes i visse Henseender at 

 nærme sig til B. hyalina Leydig, fra hvilken Art den dog skiller 

 sig bestemt derved, at Hovedet er uddraget i en smal sylformig 

 Spids, der, uligt hvad Tilfældet er hos den typiske Form. ligger 

 centralt eller i Hovedets Axe, hvorved den egentlige Pandedel 

 ogsaa bliver langt mindre udbuet. Samme Varietet har jeg og- 

 saa tåget i en af de italienske Indsøer, nemlig Lago di Garda, 

 og den fra Ovresøen i Xordamerika anførte Form synes ogsaa 

 nærmest at høre ind under denne Varietet. 



Vid.-Selsk. Forh. 1890. No. 1 3 



