1890.] 



OVEBSIGT A.F NOBGES CEUSTACEEE. 



37 



Svømmeantennernes Basis, og som navnlig er meget iøinefaldende, 

 naar Dyret sees ovenifra. Forøvrigt synes den at komme nær- 

 mest foregaaende Art. Den blev indsamlet af mig for mange 

 Aar siden i et lidet Vand paa Sar.torøen, Skogsvand kaklet, hvor 

 den forekom i store Mængder, saavel nær Stranden som midt 

 ud paa Dybet. 



21. Ceriodaphnia recticttlata^ (Jurine). 



Formlen den typiske Form forekommer hos os 3 temmelig 

 distincte Varieteter. Den første af disse, var. rosea, udmærker 

 sig, foruden ved sin Farve, ved en noget afvigende Form af 

 Hovedets Pandedel, der er mere jevnt tilrundet end hos den 

 typiske Form, uden nogen tydelig Bugt over Oiet; den anden, 

 var. serrata, derved, [at Valvlernes frie Eand ligesom ogsaa 

 Skallens bagre Fortsats er meget tydelig saugtakket. Den 

 sidste Varietet endelig er af Prof. Lilljeborg i sine Forelæsninger 

 opført som en egen Art under Benævnelsen C. minor. Jeg 

 linder imidlertid ikke at kunne opretholde denne Forms speci- 

 liske Forskjel fra C. reticulata og 'opfører den derfor her kun 

 som Varietet. 



22. Ceriodaphnia pulcixeUa, G. 0. Sars. 



Den her opførte Varietet, microcepliala, udmærker sig ved 

 den paafaldende ringe Størrelse af Hovedet og navnlig a f dettes 

 Frontaldel, hvad der giver denne Form et ganske eget Phy- 

 siognomi. Jeg har kun tåget den i et lidet Vand i den sydlige 

 Del af Landet, Torpevand kaldet, hvor den imidlertid forekom 

 i store Mængder. 



23. Simoceplialus velulus, (Muller). 

 Af denne yclerst almindelige Art forekommer hos os 2 vel 

 udprægede Former, hvoraf den ene, der ubetinget er den mest 

 udbredte, og som jeg derfor betragter som den typiske Form, 

 har Skallen i enhver Alder bagtil skjævt afskaaret, uden det 

 ringeste Spor af nogen Protuberans, medens den anden viser en 



