12 



DR. INGVALD UNDSET. 



[No. 3. 



nordiske. 1 Vore her behandlede sværdhåndtag med belægning af 

 udarbeidet og tildels forgyldt bronze, med selvtråd etc, turde 

 måske stamme sammesteds fra, skont der, såvidt jeg ved, endnu 

 ikke dernede er fundet noget sådant stykke; det må imidlertid 

 mærkes, at man fra hine alt dengang kristnede egne kun har 

 lidet materiale af den slags, da våben etc. jo dengang ikke 

 der mere stadig medgaves i gravene. Så må også fuld op- 

 mærksomhed haves henvendt på, hvad der kan være Norden og 

 særlig vort land tilfort vestfra, fra Irland og England; ovenfor 

 er talt om irske bronzearbeider, andetsteds har jeg før noteret, 

 hvorledes der både i Dubliner-museet og i British De- 

 partment i British museum i London sees ikke blot sværd- 

 klinger med lignende mærker som inden vor yngre jernalder, 

 men også andre sager, hvortil vi har sidestykker i vore fund 

 fra vor seneste hedenske tid. At bestemme, hvor slige sager 

 og former har hjemme, er opståede og er fabrikerede, hvorfra 

 exporterede, er imidlertid noget, som endnu ikke kan afgøres; 

 dertil er som sagt den slags materiale derude for sparsomt og 

 der endnu for lidet påagtet og studeret; men det er fra hine 

 sydlige og vestlige lande, at vi her i Norden må vente besked 

 om, hvorfra alt, som er importeret i vor yngre jernalder, er 

 kommet til Norden. 



I det nordiske oldskriftselskab i København sees hr. kammer- 

 herre Vedel sidste høst (5 — 11—1889) at have holdt et fore- 

 drag om keltisk ornamentiks indflydelse i Norden ved den tid, 

 da vor nordiske yngre jernalders kultur bliver til. Han finder, 

 at sådanne indflydelser har spillet en betydelig rolle, bl. a. 

 f. ex. ved de skålformede spænders tilbliven af den senere 

 mellemjernalders dyreformede etc. Han formoder, at disse ind- 

 flydelser, som vi særlig kan iagttage på bornholmske og ølanske 

 oldsager, er komne til Norden, ikke direkte fra Irland, men ud- 



1 Lindenschmit: Die Alterthiimer unserer heidniscben Vorzeit, III, XI, pl. 

 4 og IV pl. 33. Tillige henviser jeg her i almindeliged til hvad Linden- 

 schmit i Handbuch der deutschen Alterthumskunde pag. 217 — 239 har 

 sammenstillet om folkevandringstidens spatha, fra hvilken form jo vore nor- 

 diske yngre jernalders sværd selvfølgelig stammer. 



