1890.] TEL KUNDSKAB OM VOR YNGRE JERNALDER. 



13 



gående fra syd, hvor jo som bekendt keltisk mission allerede 

 tidlig var virksom for kristendommens og dermed vel og kulturens 

 udbredelse i Alpelandene. Da jeg endnu kun kender kammer- 

 herre Vedels anskuelser af et avisreferat af hint foredrag, 1 

 kan jeg her ikke nærmere medtage dem til behandling; jeg må 

 imidlertid gøre en anmærkning om, hvorledes man, ialfald 

 endnu, neppe kender keltiske metalarbeider fra hine missions- 

 stationer i det sydlige Mellemeuropa, hvilke vel da heller ikke 

 derfra kan være blevne synderlig udbredte, heller ikke erindrer 

 jeg i noget mellemeuropæisk museum at have seet noget 

 metalarbeide med hin tidlige tids keltiske ornamentik. På 

 den anden side er derimod sådanne keltiske metalarbeider, 

 der bestemt må antages at være indførte direkte fra Irland, 

 særlig hyppige i oldsagfundene på Norges vestkyst fra den 

 ældste tid af vor yngre jernalder. Jeg henviser her også 

 til, hvad jeg derom har udtalt i Nordisk (Letterstedtske) Tid- 

 skrift, 1878, pag. 390 f. samt til pag. 5 f. ovenfor. I en noget 

 senere tid vidner også de talrige fund af fremmed, ikke mindst 

 vesterlandsk, mynt på øerne i Ostersøen om, at de har været 

 centret for udbredte handelsforbindelser i tidlige tider, handels- 

 forbindelser, som visselig har været af største betydning i den 

 tid, da den nordiske yngre jernalders kultur bliver til, men 

 som i de tilstødende dele af selve de nordiske riger dengang 

 kun har efterladt sig svagere spor. Jeg skal ikke her minde 

 om, hvorledes Nordboerne på Norges vestkyst og på de nævnte 

 sydlige øer i Norden ved de samme forbindelser i denne og de 

 følgende tider også kan have modtaget impulser, der er blevne 

 af største betydning for udviklingen af vikingeperiodens og den 

 følgende tids eiendommelige og rige åndelige kultur i hele 

 Norden. 



Før har jeg fremhævet, hvorledes det jo må volde os 

 megen vanskelighed ved vor udforsken af vor yngre jernalders 

 kulturs oprindelse, at de sydligere og vestligere lande, deugaug 

 forlængst kristnede, kun kan byde os så lidet arkæologisk 



Berlingske Tidende no. 259 for 6te november 1889. 



