14 



J. LIEBLEIN. 



[No. 5. 



og to udvendig, for Hagen to Baand, kaldte x* i< for Nakken fire 

 store Ruller. Derefter gjøres det hele fast med to Finger brede 

 Baand og salves med Olie." 



Derpaa felger en Bøn: „0, du heie og store Vestens Her- 

 skerinde og Ostens Dronning, træd ind i den afdødes Øren I 

 0, du dobbelt store, du dobbelt guddommelige, du dobbelt mæg- 

 tige Gudinde, o, du Vestens Herskerinde og Østens Dronning, 

 kom, aand Livets Pust i den afdødes Hoved i Underverdenen; 

 lad ham se med sit Øie, høre med sit Øre, aande med sin Næse, 

 frembringe Lyd med sin Mund, tale med sin Tunge i Underver- 

 denen, tage tilorde i den dobbelte Retfærdigheds Sal for at ret- 

 færdiggjøre sig i Sebs Hal foran den store Gud, Herre iAmen- 

 thes. 0, Osiris afdøde, den fede Olie kommer til dig og for- 

 syner din Mund med Liv, dit Øie ser i Underverdenen, ligesom 

 Solguden ser i Himmelen, den lader dit Øre høre, hvad du øn- 

 sker, ligesom Guden Schu hører, hvad han ønsker i Hebit, den 

 giver dig din Næse til at aande, ligesom Seb indaander sød og 

 behagelig Lugt i sin Næse." [Taf. VIII, 11—22.] 



Det Sted, jeg her særlig vil lægge Vægt paa, lyder saaledes : 

 [Taf. XI, 7—10.] „Derpaa balsamere man hans venstre Haand, 

 Næven, med den foran nævnte Olie og lægge saa indeni den 

 Am/amu-Blomster, Harpix fra Koptos og Natron. Nu omvikle 

 man hans Øren med Pil-Tøi, med fint Tøi og med Seben-Tøi, 

 hans Fingre og Negle paa hans udstrakte Haancl med Ti- Tøi af 

 fortrinligt Stof, idet man lader Kjærlighedsringen glide af, ind- 

 vier dens Plads og atter sætter den paa hans Finger, som mod- 

 tager Guldringen og holder den fast; sidenefter fylde manHaan- 

 den med Saut-Tøi, salver den lige til Fingrene, udenpaa lægges 

 Anxamu-Blomster, Natron og Harpix samt friske Sebn-Blomster." 



Her handles klarlig om Balsameringen først af den venstre 

 og siden af den høire Haand. Om den venstre Haand siges det 

 udtrykkeligt, at den er knyttet, medens den anden ikke benæv- 

 nes den høire, som det jo er, men kaldes blot „den udstrakte". 

 Man maa følgelig være berettiget til at antage, at det var den 

 høire Haand, som altid var udstrakt, efterdi Mumiens høire 



