3 



HANS REUSCH. 



[No. 7. 



efter. Ogsaa hos de andre bestanddele, mindst kanske hos 

 biotiten, bemærkes denne stribe-anordning. 



Straks i vest for Gudaa station indeholder glimmerskiferen 

 de af Kjerulf (Merakerprofilet s. 87) beskrevne kvartskagelag. 

 Disse er, saavidt Arch. Geikie (som sammen med mig besøgte 

 skjæringerne ved jernbanen) og jeg forstod det, presset kvartsit- 

 konglomerat med glimmerskifer som bindemiddel. Ogsaa Sve- 

 nonius benævner bergarten konglomerat. Den er foruden at 

 være presset ogsaa strukket. De længste dimensioner hos stenene 

 i konglomeratet gaar parallelt med smaafoldningens akselinjer 

 og strækningsstrukturen, der sees hos bindemidlet; saavidt erin- 

 dres omtrent vandret. 1 Til begge sider af glimmerskiferbæltet 

 og gneisstreget felger efter den antagelse, som for tiden synes 



1 Efterat ovenstaaende var skrevet, er udkommet en afhandling af H. Båck- 

 strom „Om kvartskagelagren vid Gudå, Norge". (Geol. foren, i Stockh. 

 forhandl. B. XII. 4. Stockh. 1890). I denne afhandling, der indeholder vær- 

 difulde oplysninger om den omhandlede bergarts petrografiske natur, søger 

 hr. Båckstrom at fremføre beviser for, at man ikke har for sig et konglomerat, 

 men et „psevdokonglomerat u . Dette skal være dannet ved smaakrusning og 

 presning af sandstenlag vekslende med lersandsten (lindseformige brudstykker 

 af sandsten i lerskifer fremkomne paa en saadan raaade har nærværende 

 forf. beskrevet i „Bømmeløen og Karmøen". Kr. 1888. s. 139. En ved pres 

 i lindser opdelt gneis omtales i „Silurfossiler og pressede konglomerater i 

 Bergenskifrene". Kr. 1882. s. 75). 



Hr. Båckstroms grunde synes ikke overbevisende. Han drives af sine slut- 

 ningers konsekventse til den antagelse, at hvor „sammenskrynk]ingen u har 

 været størst, der ligner bergarten mest et almindeligt konglomerat. Hans 

 fig. 10, der er gjort efter fotografi, viser et saadant sted; paa fig. 12 har 

 bergarten derimod efter hans mening ikke konglomeratudseende. 



Ved et tilfælde har jeg ogsaa fotograferet disse to punkter og det paa en 

 enkel plade; de ligger nemlig tæt indtil hverandre begge to nederst paa 

 vestsiden af den granitgang, som sees lidt til høire for midten i Back- 

 stroms profil side 229; at granitgangen i et tilfælde skulde kunne beskytte 

 den tilstødende bergart mod pres, i det andet tilfælde ikke, trænger vel en 

 nøiere begrundelse, end der er givet i det omhandlede arbeide; ja adskillige 

 vilde vel tvivle paa, at gangen overhovedet kunde spille nogen rolle. 



En omstændighed, som tyder paa, at man har for sig et virkeligt konglo- 

 merat, er, at man i bergarten finder lagning. Der forekommer nemlig indlei- 

 ret foldede glimmerskiferflager ; bergarten i disse ligner den, som omgiver 

 konglomeratet; de kan neppe tydes som andet end lag. Kalder jeg det plan, 

 hvori de fladtrykte kvartsknoller har sine største dimensioner, presningsplanet,. 

 saa sees dette at skjære lagningen under en vinkel. 



