1890.] GEOLOGISKE IAGTTAGELSER FEA TBOXDHJEMS STIFT. 11 



meter opad den af gran med noget fare bevoksede Resaas; men 

 her var aldeles eller saa godt som aldeles bedækket; ingen kalk 

 blev iagttaget. 



E-o. Mine iagttagelser mellem Meråker og Storlien har 

 jeg fornemlig gjort paa en vandring, der begyndte fra sidst- 

 nævnte sted. Mellem Storlien og rigsgrænsen har man et be- 

 mærkelsesværdigt punkt, hvor faldet bøier om fra nordvestligt til 

 sydostligt (se Svenonius's hypothetiske profil )*. Bergarten her. der 

 viser et kvartsitisk udseende. har en 1 — 2 cm. tyk forvitrings- 

 skorpe og er maaske en granulit. Den er mest graalig; tildels 

 er den opfyldt af lyse. tenformige pletter, rimeligvis udpressede 

 feldspatøine. Undertiden faar selve massen en for det blotte eie 

 noget mere udpræget krystallinsk struktur og bliver saaledes 

 mere gneisagtig. I den vestlige del af folden sees fald af skif- 

 righed fladt mod nnv. og strækningsstruktur hældende mod vnv. 

 I den østlige del af folden er skifrighedens fald under en liden 

 vinkel østlig og strækningsstrukturen hældende sydøstlig. Xoget 

 glinsende lerskifer og kloritisk skifer viser, at man her har for 

 sig en virkelig lagning og ikke alene skifrighed. Dette er 

 Glukens kvartsskifer hos Hørbye 2 og Kjerulf. I øst herfor har 

 jeg nut pret grønlig, haard skifer faldende omtrent 20° i nø-lig 

 retning og fladtliggende lag af grønlig. hornblendeførende skifer. 

 Nærmere Storlien station hersker muskovitskifer, der viser smaat- 

 bølgende hinder paa skifrighedsfladerne; tildels indeholder den 

 omtrent 1 cm. lange søiler af mørk. grøn hornblende. Dagnin- 

 gen, der fremtræder ved bergartens større eller mindre rigdom 

 paa kvarts, synes tildels at hælde noget steilere i østlig ret- 

 ning end skifrigheden, hvis fald er paa omtrent 30°. I første 

 skjæring i vest for rigsgrænsen bestaar fjeldet af graa glinsende 

 lerskifer med ,,lersandstenagtige" lag paa nogle faa centimeters 



• 



1 Fjeldgrunden er her gjennemsat af nogle, i det store tåget nord-syd-gaaende 

 kløfter med steile vægge, maaske gamle revner, der er opbrustne paaDyt. 



2 Hørbyes iagttagelser fra disse egne findes i hans værdifulde, smukt skrevne 

 arbeide: Et Strøg af Rigsgrænsen. Afsnittet „Merakers Skifere" staar i Nyt 

 Mag f. Xaturvd. Bind^XI. Chra. 1861. s. 92— 106; nogle orografiske bemærk- 

 ninger kan eftersees sammesteds s. 123—126. 



