20 



HANS EEUSCH. 



[No. 7. 



over har man efter det geo- 

 logiske rektangelblad „Trond- 

 hjem" bergarter af Kjerulfs 

 „Trondhjeni-Størengruppen". 

 Mellem Malvik og Saksvikber- 

 get gaar jernbanen i det hele 

 tåget paa tvers af strøgretnin- 

 gen. Her optræder for det før- 

 ste en sandstenagtigt udseende 

 bergart, der er gjennemtrukket 

 af sericithinder, saa den bliver 

 skifrig. Ved sericithindernes 

 tiltagende mængde gaar den 

 sandstenagtige bergart over 

 til lerglimmerskifer. Disse to 

 bergarter, den sandstenagtige 

 og lerglimmerskifer, veksler 

 med 1 hinanden i lag, som mest 

 er mellem 1 cm. og ! / 2 m. i 

 tykkelse. Tildels viser lagnin- 

 gen sig foldet og kruset; saa 

 kan man gaa et stykke forbi lag, som staar lodret eller falder 

 i østlig retning. LagniDgen og skifrigheden er ikke sjelden 

 afvigende fra hinanden; den sidste sees gjerne hældende i est- 

 lig retning under en vinkel paa mindre end 45°. Tildels synes 

 selve skifrigheden at være foldet. Lerglimmerskiferen har ofte 

 paa skifrighedsfladen en ved fin bølgning frembragt stribning, 

 der hælder i nordøstlig retning. I fjeldet forekommer hyppig 

 nyrer og aarer af kvarts gjerne ledsagede af kalkspat eller dolo- 

 mit. Som eksempel paa foldede og samtidig smaakrusede lag 

 fra denne strækning afbildes nedenfor et profilsnit. Visse lag 

 a a a af sandstenen er særdeles rigelig gjennemtrukne af seri- 

 cithinder, der forresten ogsaa forekommer i de mellemliggende lag. 

 Disse hinder frembringer en mod øst (til heire paa fig.) hældende 

 skifrighed uafhængig af lagningen. Længst tilhøire er en smaa- 

 kruset plade af kornig kalksten, et lag eller en parallelt med 



Lerskifer, som er foldet efterat have 

 faaet falsk skifrighed. Visse lag er 

 parallelt med skifrigheden gjennem- 

 satte af sprækker fyldte med kalk- 

 spat og kvarts. 



