22 



HANS REUSCH. 



[No. 7. 



snit af muskovitblade liggende i denne retning (lodret paa teg- 

 ningen). Som det fremgaar af beskrivelsen, har den sandsten- 

 agtige bergart (se den overste halvdel af figuren) i virkelig- 

 heden meget lidet sandstenagtigt ved sig ; det er kalkspaten, som 

 frembringer dens kornige udseende. I lerglimmerskiferen sees 

 hist og her flekkevis indstrøet en del rutil. 



Ved Saksvikberget ligger de beskrevne bergarter i stærkt 

 sammenpressede folder, hvis axelinjer hælder omkring 10° til 20° 

 i nordlig retning. Fjeldet er her rigt paa kvartslinser. Vest- 

 over gaar det, idet en kloritisk bestanddel optages, uden skarp 

 grænse over til en tykskifrig grenlig skifer; denne har en i 

 nordlig retning hældende strækningsstruktur, der fremtræder 

 ved, at bergarten let lader sig dele op i stavformige stykker. 

 Skifrighedens fald er i østlig retning. 



Ved Horn hammer staar graa lerglimmerskifer, i hvilken 

 den muskovitiske bestanddel er temmelig tydelig. Bergarten 

 viser lagning, som falder mod no. og strækningsstruktur, der 

 hælder omkring 20° i nordlig eller nordnordøstlig retning. Ved 

 overgange fremkommer lag, der viser særegne varieteter. Saa- 

 ledes er visse et par meter tykke lag kalkrige og desuden op- 

 fyldte med kalklinser udstrakte efter den herskende stræknings- 

 retning. Sammen med disse knoller forekommer tildels andre 

 som er silikatrige ; bergarten synes der saaledes at være konglo- 

 merat. Lerglimmerskiferen er for en ikke ringe del, idet glim- 

 merbestanddelen træder tilbage, temmelig tykskifrig den kan; 



